200 



gende vil jeg forsøge paa at give en sammenlignende Over- 

 sigt over disse Forhold. 



De af Plantens Organer, der ere mest udsatte for at 

 forandres, ere først og fremmest Bladene, dernæst Grenene, 

 saa vel frugtbærende som sterile» Voxer Planten helt ned- 

 sænket i Vand, vil den efterhaanden antage et højst ejen- 

 dommeligt og afvigende Udseende. Alle Dele ville blive 

 større og længere, Stængelen vil voxe uafbrudt opad mod 

 Vandets Overflade og derved ofte blive meget lang; de 

 Grene, som hos de fleste Sphagna hænge ned langs Stængelen 

 og indhylle denne, ville mere eller mindre miste denne Ejen- 

 dommelighed og komme til at ligne de øvrige. Stængel - 

 bladene ville ofte blive større og deres hyaline Celler helt 

 eller delvis forsynede med Porer og ring- eller spiralformede 

 Fortykninger, hvorved de komme til at ligne Grenbladene, 

 disse blive længere og mindre tæt tilliggende. Frugtgrenene 

 ville forlænges betydeligt og ofte udgaa et kortere eller læn- 

 gere Stykke nedenfor Toppen, Grenknipperne ville, paa 

 Grund af Stængelens Strækning, fjærnes fra hverandre og 

 nogen udpræget Top vil ofte ikke findes : formae immersae. 



Stor Indflydelse har den direkte Paavirkning af Solens 

 Straaler i Forbindelse med et mere eller mindre tørt Voxe- 

 sted, især i Hedekjær og tilgroede Tørvegrave. Der vil her- 

 ved dannes de kompakte Former, som forekomme hos næsten 

 alle Arter og udmærke sig ved en tæt og tuet Væxt, i Re- 

 gelen lav Stængel og korte opadrettede Grene med tæt tillig- 

 gende Blade. Hos arktiske Former er denne Variationsret- 

 ning især udpræget og stemmer derved overens med mange 

 arktiske Former af andre Planter: formae compactae et 

 strictae. 



Voxer Planten i Skygge bliver den kraftigere, faar en 

 friskere grøn Farve, Frugtgrenene udgaa undertiden, som hos 

 Vandformerne, nedenfor Toppen og ere da noget forlængede. 

 Bladene ville i Reglen blive squarrøse i højere eller mindre 

 Grad: format squarrosulae. 



