— 14 - 



fortyndet op til 100 ccm og fældet i 14 Dage ved 24°. Bundfaldet 

 blev affiltreret og opløst i Alkohol. Alkoholen blev afdampet. Det 

 tilbageblivende Stof vejede 19.9 m % T . 



En anden Prøve behandlet ganske paa samme Maade gav 

 18.9 m % r . Gennemsnit af de to Bestemmelser er 19.4 m % r Methyl- 

 phenylosazon. 



Af Forsøg 1 — 3 fremgaar, at der af gærede Sukker- 

 opløsninger udfældes mere Dioxyacetonemethylphenyl- 

 osazon end af ugærede, at altsaa Mængden af Dioxy- 

 acetone forøges ret betydeligt under Gæringen. 



Fs. 4. Som ovenfor omtalt kan kun den ene Modifikation 

 bortskaffes af Druesukkeropløsningen ved Hjælp af Benkul, medens 

 den anden, som ikke er i Stand til at gære, bliver tilbage. Nu 

 kan imidlertid denne Modifikation ved Kogning med fortyndet Syre 

 delvis omdannes til den anden, som kan gære, og jeg tænkte mig 

 derfor, at Druesukkeret muligvis kunde renses fuldstændigt for 

 Dioxy acetone ved først at koge Opløsningen med Syre og bagefter 

 at behandle den med Benkul. 



En 10 °/o Druesukkeropløsning (Præparatet „Kahlbaum") blev 

 kogt i 3 Timer paa Vandbad med 1 °/oo Svovlsyre ; den blev der- 

 næst afkølet og behandlet i 2 Timer med Benkul pr. 100 ccm . 

 Efter Filtreringen blev Opløsningen gjort meget svagt alkalisk med 

 kulsurt Kali. 



gø ccm a f Opløsningen blev fældet som ovenfor (Fs. 3) for at 

 tjene til Kontrol. 



Til 100 ccm af Opløsningen blev sat 5£ r Gær. Gæringen varede 

 24 Timer. Der blev affiltreret 80 ccm som blev fældet paa samme 

 Maade som Kontrollen. 



Fældningen foregik ved 41° og varede 4 Dage. 



Bundfaldet i den gærede Prøve var saa fint, at det ikke kunde 

 filtreres. Der blev derfor saavel til Kontrollen som til den gærede 

 Prøve sat 1 s r Benkul, som adsorberede Bundfaldet, og filtreret. 

 Benkullet extraheredes med Alkohol, Alkoholen blev afdampet, det 

 tilbageblivende Stof blev extraheret med varmt Vand og tørret. 



Kontrollen gav 46.9 m § r Dioxyacetonemethylphenylosazon, og den 

 gærede Prøve gav 96.7 m § r . 



Det ses, at der trods Svovlsyrebehandlingen endnu var ret 

 betydelige Mængder Dioxyacetone i Druesukkeropløsningen før Gæ- 

 ringen. En Prøve som ikke var behandlet med Svovlsyre, gav, 

 fældet ved samme Temperatur, 80 m s r Methylphenylosazon, saaledes 



