— 42 — 



20 ccm Saft + 8 gr Glukose, 

 opløst til 20 ccm Vand 

 k . 10 5 = 5.20 



h . 10 5 = 2.50 

 h . 10 4 = 2.00 



& . 10 4 = 1.51 



20 ccm Saft + 2 gr Glukose, 

 opløst til 20 ccm Vand 



k . 10 4 = 2.44 



h . 10 4 = 1.20 

 & . 10 4 = 9.9 



. 10 4 = 7.50 



Det viser sig altsaa, at Reaktionshastighedskonstanten tager af 

 med voksende Sukkerkoncentration, ja, at den med nogen Tilnær- 

 melse er omvendt proportional med Sukkerkoncentrationen. For- 

 holdet mellem Reaktionshastighedskonstanterne i de modsvarende 



111 1 



Forsøg er — T — — og 7 — Forholdet mellem Begyndelseskon- 

 0 4.8, 4.7, o,0 & 4.85. &J 



4 



centrationerne er i alle Tilfælde y. 



Resultatet af sine Forsøg opgør Euler selv i følgende Ord: 

 „Schliesslich würde man die erhaltenen Zahlen als eine Bestätigung 



1 CL 



für die Konstanz des Ausdruckes - In — — ansehen können, wenn 



t a — x 



man von der Veränderlichkeit der Zymase im ersten Teil der Reak- 

 tion absehen dürfte. Für die Gültigkeit der Henryschen Formel 

 sprechen die obigen Resultate nicht." Han gør dog ogsaa opmærk- 

 som paa, at Reaktionshastighedskonstantens Afhængighed af Be- 

 gyndelseskoncentrationen minder om Forholdet hos Invertinet. 



Det forekommer mig, at det er dette sidste Forhold, der gør 

 Udslaget. Der er man nemlig sikret imod, at Enzymsønderdelingen 

 spiller nogen Rolle; man begynder jo nemlig i begge Tilfælde med 

 den samme Enzym mængde. At Reaktionshastighedskonstanten 

 meget nær er omvendt proportional med Sukkerets Begyndelses- 

 koncentration vil jo ikke sige andet, end at Reaktionshastigheden 

 selv er næsten uafhængig af Sukkerkoncentrationen. Og deraf 

 følger igen, at det er Enzymsønderdelingen, der bevirker, at Reak- 

 tionshastighedskonstanten i det enkelte Forsøg enten holder sig 

 konstant (som i Herzogs Forsøg) eller falder svagt (som i Eulers 

 Forsøg). 



Dette bekræftes i et Arbejde af SI at or (1906 p. 128), hvor 

 ogsaa de ovenstaaende Indvendinger mod Herzogs Forsøg er 

 fremsatte. Slator benyttede levende Gær til sine Eorsøg, Reak- 

 tionshastigheden bestemtes ved at maale de Trykforandringer, som 

 frembragtes af de udskilte Kulsyremængder. ■ 



