— 45 — 



Det fremgaar af Forsøgene, at jo større k og altsaa ogsaa 

 Zymasemængden er, desto mere nærmer Forholdet mellem Reak- 

 tionshastighedskonstanten og Enzymkoncentrationen sig til simpel 

 Proportionalitet. 



SI at or har studeret Gærmængdens Indflydelse paa Reaktions- 

 hastigheden. Han fandt 



Reaktionshastigheden: 0.99 : 3.04 : 4.94 : 10 : 19.8 : 24.7 

 Gærkoncentrationen: 1 :3 :5 : 10 : 20 : 25 



Som man ser, er de to Størrelser ligefrem proportionale. 



SI at or gør den Bemærkning, at hans Tal ikke angiver For- 

 holdet mellem Reaktionshastigheden og Enzymmængden, da Enzymet 

 er indesluttet i Gærcellen (These numbers give us no indication of 

 the change in velocity corresponding to the change in the concen- 

 tration of the enzyme, as the enzyme is contained in the yeast cell), 

 og det kan han for saa vidt have Ret i. Men man begaar dog 

 næppe nogen stor Fejl ved at antage, at Enzymmængden er pro- 

 portional med Gærmængden, saa man efter min Mening af Forsøgene 

 kan slutte, at Reaktionshastigheden er proportional med Enzym- 

 mængden. Jeg formoder, at det er af Hensyn til Herzogs og Eulers 

 Tal, at Slator ikke har villet drage denne Slutning. 



Der møder os da den Mærkelighed, at man, naar man benytter 

 levende Gær, faar ligefrem Proportionalitet, medens man, naar man 

 benytter Enzympræparater faar en højere Potens end 1 som Ud- 

 tryk for Reaktionshastighedens Afhængighed af Enzymmængden. 



Det slaar en straks som noget meget mærkeligt, at Reaktions- 

 hastigheden stiger stærkere end Enzymmængden og det kan jo kun 

 forklares derved, at en Tilsætning af nyt Enzym ogsaa virker paa 

 den Enzymmængde, som i Forvejen findes i Opløsningen. Muligvis 

 kan det forklares paa følgende Maade: Som det fremgaar af S. P. L. 

 Sørensens ovenfor omtalte Arbejde spiller Brintionkoncentrationen 

 en meget stor Rolle ved Enzymreaktioners Hastighed, og vel at 

 mærke „er den optimale Brintionkoncentration under iøvrigt lige 

 Forsøgsbetingelser den samme, uanset Invertinets Art og Mængde" 

 (1. c. p. 109). 



Lad os nu antage, at vi har et Enzym, der har den største 

 Reaktionshastighed ved en bestemt Brintionkoncentration, lad os 

 endvidere antage, at selve Enzympræparatet har en Brintionkon- 

 centration, der ligger betydeligt under den optimale. Hvis vi nu 

 forøger Enzymmængden i Opløsningen til det dobbelte, vil vi sam- 



