— 46 — 



tidig forøge Brintionkoncentrationen. Paa Grund af dette sidste 

 Forhold vil Enzymet faa gunstigere Forhold at virke under, og 

 Reaktionshastigheden vil stige til mere end det dobbelte. 



Det er i Virkeligheden overmaade sandsynligt, at det er noget 

 lignende, der har fundet Sted i Herzogs og Eulers Forsøg, dog er 

 det næppe Brintionkoncentrationen, der i første Række har været 

 afgørende. Harden og Young (1906 p. 405) har fundet, at Til- 

 sætning af kogt Gærpressesaft, hvori Zymasen er fuldstændig destrueret, 

 til frisk Pressesaft bevirker en Stigning af dennes Gæringsevne. Man 

 maa deraf slutte at der i Zymasepræparaterne findes et Stof, som 

 accelererer Zymasens Virkning, og der aabner sig derigennem 

 Mulighed for at forstaa, at Tilsætning af den dobbelte Mængde af 

 Gærpressesaft kan bevirke en Stigning af Gæringshastigheden til mere 

 end det dobbelte, fordi samtidig Mængden af de enzymstimulerende 

 Stoffer forøges. 



4. Dioxyacetonasemængdens Indflydelse paa Alkoholgæringen. 



Vi har ovenfor udviklet, at det er Dextrasemængden , der bestem- 

 mer Alkoholgæringens Hastighed, og det er ogsaa fuldkommen 

 rigtigt, dog med Undtagelse af Begyndelsen af Alkoholgæringen. 

 Da spiller nemlig ogsaa Dioxyacetonasemængden, som vi nu skal 

 se, en Rolle. Eksperimentelt lader Forholdet mellem Mængden af 

 Gæringsenzymerne sig variere ved Tilsætning af Benkul. Derved 

 vil Dioxyacetonemængden forøges, medens Dextrasemængden ved- 

 blivende vil være den samme. 



Den Mængde Kulsyre, der udskilles i en Tidsenhed, vil selv- 

 følgelig til Slut være den samme med og uden Tilsætning af Ben- 

 kul; den afhænger nemlig, som vi saa (pag. 37) kun af Størrelsen 

 kca, der jo er den samme i begge Tilfælde. Men der medgaar 

 altid nogen Tid, inden Kulsyreudskilningen bliver konstant, og det 

 er Gæringsforløbet i denne Tid, der har Interesse. 



Til at begynde med findes der jo nemlig ingen Dioxyacetone 

 i Vædsken, og først efterhaanden som dette Stof dannes, tager 

 Kulsyreudskilningen fat og vokser jævnt, indtil Dioxyacetonemængden 



er bleven konstant, svarende til Ligningen b = ^A^-. Vi vil nu for- 



k 1 c 1 



følge Dioxyacetonedannelsen i Begyndelsen af en Gæring 1 ). 



Vi antager, at den i Tiden dt dannede Sukkermængde kan ud- 

 trykkes ved kcadt (a Dextrosekoncentrationen, c Dextrasemængden 



: ) De følgende Beregninger skyldes Hr. cand. mag. V. Madsen. 



