— 50 — 



nemlig kun af Dextrasemængden og Sukkerkoncentrationen) og 2) at 

 Kulsyreudskilningen af de ovenfor udviklede Grunde meget hurtigere 

 naar sin Maximalværdi ved Tilsætning af Benkul. 



For at gøre det lidt mere overskueligt er Resultatet af det 

 sidste Forsøg optegnet i Kurveform paa Fig. 2. 



Kurve a er Kulsyreudskilningen ved Tilsætning af Benkul, 

 Kurve b er Kulsyreudskilningen uden Tilsætning af Benkul. Kurve c 

 er konstrueret af Kurve a ved at sætte Forholdet mellem Dioxya- 



cetonasemængderne = ~. Dens Ordinater findes, som ovenfor ud- 

 viklet, ved til Tiden t at benytte den Ordinat i Kurven a, som 

 svarer til -g-. Det ses, at Kurvene è og c tilnærmelsesvis falder 

 sammen. 



IV. Det intramolekulære Aandedræt hos højere Planter. 



Naar vi i det foregaaende har søgt at belyse Alkoholgæringens 

 Forløb saa udtømmende som muligt, saa var vort Formaal, som vi 

 fremhævede ovenfor, den, at disse Undersøgelser skulde belyse det 

 intramolekulære Aandedræt hos de højere Planter. Vi fremførte 

 ovenfor (pag. 8) en Række Beviser for, at det intramolekulære 

 Aandedræt hos højere Planter er identisk med Alkoholgæringen, og 

 vi fremhævede, at naar vi foretrak at studere denne sidste Proces, 

 var det udelukkende af eksperimentelle Grunde. 



Vi skal nu i Slutningen af Afhandlingen atter vende tilbage til 

 vort Udgangspunkt, de højere Planter, og yderligere anføre nogle 

 Punkter til Støtte for den postulerede Identitet. 



Paavisning af Zymase hos højere Planter. Det lykke- 

 des Stoklasa og Czerny (1903 p. 622 og 4058) ved Anvendelse 

 af Buchners Methode (Udpresning ved 250—300 Atmosfærers Tryk) 

 af højere Planter at fremstille et Stof, der i Virkning fuldstændig 

 svarede til Zymasen; de kunde fremstille det af Sukkerroer, Kar- 

 totler og Ærter, de paaviste, at det fandtes baade hos aerobt og 

 anaerobt levende Planter, at det var i Stand til at forgære Glykose 

 og Fruktose, og at der ved Gæringen dannedes Alkohol og Kulsyre 

 omtrent i den beregnede Mængde. Mazé har (1904 p. 535) villet 

 hævde, at de opnaaede Virkninger skulde skyldes Bakterier, men 

 Stoklasa har i senere Undersøgelser gendrevet denne Indvending 

 (Stoklasa, Ernest u. Ghocensky, 1907 p. 129). 



Paavisning af Dioxyacetone hos højere Planter. Jeg 



