— 178 — 



han ingen Minimumsgrænse for Tørvelagets Mægtighed af Hen- 

 syn til Begrænsningen overfor andre Formationer; men man kan 

 dog nogenlunde slutte sig til Dalgas' Anskuelser herom udfra 

 Tilføjelsen til hans Definition: „Kjærjorderne danne Overgan- 

 gen mellem Moserne og de faste Leer- og Sandjorder, og have 

 sjeldent mere end 1 à 2 Fod Tørvejord, som tilmed er blandet med 

 Sand eller Ler, saa at Tørven altsaa ikke er reen. Kjær- 

 jorderne findes saaledes næsten overalt i Udkanterne af Moserne eller 

 paa Steder, hvor der er en begyndende Mosedannelse, eller endelig 

 hvor denne af en eller anden Grund ikke har faaet Lov til at ud- 

 vikle sig videre". Saavidt jeg har fundet, har Dalgas ingensinde 

 senere i sine Publikationer ændret sin Opfattelse af Begrebet „Mose" 

 saa lidt som af den ovenfor anførte Distinktion mellem Moser og 

 Kærjorder. 



Da de systematiske Undersøgelser af Danmarks Jordbunds- 

 forhold i 1888 tog deres Begyndelse ved „Kommissionen for Dan- 

 marks geologiske Undersøgelse", kunde man vel have ventet, at 

 Begrebet „Mose", bl. a. af Hensyn til det normale Karteringsarbejde, 

 var blevet fikseret. Noget saadant er der dog aldrig givet Instruks 

 for. Som „Mose-Minimum" — det gælder selvfølgelig her Tørve- 

 lagets Mægtighed — betragtes i Almindelighed 0,4— 0,5 m ; i adskillige 

 Tilfælde trækkes Grænsen dog ogsaa ved en noget mindre Tørve- 

 dybde, kun ikke ved saa ringe en Dybde, at Tørven maa antages 

 at forsvinde, saafremt Arealet pløjes. 1 ) 



I 1901 vedtoges den Plan, hvorefter de af „Fællesudvalget for 

 Mosedyrkning" projekterede Undersøgelser af Jyllands udyrkede 

 Moser skulde ske. Af Hensyn til den nødvendige Begrænsning for 

 Undersøgelsen fastsloges det i denne Plan, at der ved Mosearealer 

 forstaas „alle saadanne Strækninger, hvor der i Tidens Løb er sket 

 en Aflejring af mindst 1 Fods Tørvemasse* (A. Mentz, 1904, S. 367). 

 Da de samme Undersøgelser senere (1908) var overgaaede til „Fælles- 

 udvalget for Moseundersøgelser", ændredes Planens Ordlyd for det 

 paagældende Punkts Vedkommende kun for saa vidt, som Mini- 

 mum for Tørvelagets Tykkelse fastsattes til 0,3 m (se „Mosebladet", 

 2. Aarg., 1908, S. 151). 



Vender vi os til Udlandets Litteratur for at undersøge, om 

 man dér har givet klarere Begrebsbestemmelser, maa vi erkende, 

 at G. A. Weber har fuldkommen Ret, naar han hævder, at Littera- 



x ) For velvillige Oplysninger herom er jeg Statsgeolog A. Jessen Tak skyldig. 



