— 179 — 



turen giver yderst forskellige Svar paa det enkle Spørgsmaal: Hvad 

 er en Mose? Nogle, særlig Botanikere, siger Weber, har været til- 

 bøjelige til at identificere Begrebet „Mose" med Mosens nu levende 

 Vegetation; andre har opfattet „Mose" som en geologisk Forma- 

 tion (1903, S. 466) 1 ). Da Weber ogsaa med god Grund hævder, at 

 det saavel af videnskabelige som af praktiske Grunde er uomgænge- 

 lig nødvendigt at fastslaa, hvad Ordet Mose egentlig betyder eller 

 bør betyde, har han underkastet dette Spørgsmaal og beslægtede 

 Temaer en grundig og klar Udredning, hvis Resultat er det meget 

 enkle: en Mose er en Landstrækning, som er dækket med 

 ren Humus af en vis Mægtighed. Til denne topografisk-geolo- 

 giske Definition føjer Weber, at Humuslaget i det mindste maa 

 have en Mægtighed af 0,2 m, for at den paagældende Landstræk- 

 ning kan fortjene Navnet „Mose". 



Früh og Schröter slutter sig i deres omfangsrige Monografi, 

 „Die Moore der Schweiz", ganske til Weber's Opfattelse, der utvivl- 

 somt ogsaa maa siges at være i det store og hele uangribelig. 

 Jeg maa dog tillade mig et Par supplerende Bemærkninger. 



Med megen Stringens gennemfører Weber, støttet af andre 

 Forskeres, bl. a. Früh's, H. v. Post's og E. Wollny's, tidligere frem- 

 satte Anskuelser, Forstaaelsen af Begreberne „Humus", „Tørv" og 

 „Moder" 2 ); de er alle organiske Mineraler, om hvis nærmere 

 Definition iøvrig henvises til Weber (1903). Humus er det mere 

 omfattende Begreb, hvorunder de sideordnede Begreber Tørv og 

 Moder indgaar. Uden nu nærmere at kunne gaa ind paa nogen 

 Drøftelse af dette Spørgsmaal, maa jeg dog tilstaa, at jeg i en 

 Definition for Begrebet Mose vil foretrække „Tørv" for „Humus", 

 idet dette sidste Udtryk i dansk Sprogbrug synes at have faaet en 

 saa flersidig Anvendelse, at det kun med nogen Betænkelighed 

 vil kunne benyttes i denne Forbindelse. Ganske vist er „Tørv" 

 for saa vidt heller ikke helt tilfredsstillende, som dette Udtryk ikke 

 anvendes ensartet hele Landet over, hvilket alt ovenfor er berørt.. 

 Men skal man ved en Begrebsbestemmelse som den, der her ønskes 

 tilvejebragt, tage Hensyn til folkelig Sprogbrug, hvilket man dog saa 

 vidt muligt bør gøre, vil jeg antage, at Udtrykket „Tørv" lettere vil 



*) Se forøvrigt den historiske Redegørelse nedenfor. 



2 ) Til „Moder" svarer paa Dansk mest passende Betegnelsen „Tørvemuld" i 

 Henhold til den af Weber givne Definition paa Moder (eller Humus i snæv- 

 rere Forstand); 1. c, S. 475. G. Raunkiær (1909, S. 89 o. a. St.) benytter, 

 formodentlig om samme Humusform. Ordet „ Tørvsmuld". 



12* 



