- 190 — 



schiedenen Moorformen". Forøvrig kan det anføres, at han ved 

 Tørvemoser „efter sædvanlig Sprogbrug" forstaar Vegetations- 

 former. 



Ogsaa Anton Kerner gav enkelte Bidrag til Kendskabet af de 

 østrigske Mosers Naturhistorie (saaledes 1858). Hans berømte Bog 

 „Das Pflanzenleben der Donauländer" (1863) indeholder dog intet 

 væsentlig nyt om Moser; Kerner optager det af Sendtner i syd- 

 tysk Litteratur indførte Navn „Wiesenmoor", som dog allerede 

 langt tidligere var benyttet af Dau, Lantzius-Beninga (1849) o.a. 1 ) 



Vigtigere end Pokorny's og Kerner's Arbejder var dog I. R. 

 Lorenz'. Han har forfattet forskellige Afhandlinger med Mosernes 

 recente Vegetation som Hovedemne (se Litteraturlisten); uden al 

 Tvivl er hans Skildring af Salzburgs Moser ikke alene den betyde- 

 ligste af disse, men tillige den bedste af de hidtil fremkomne sam- 

 menfattende Skildringer af Mosernes Vegetationsforhold (1858). Han 

 giver her en grundig og paa et anseligt Materiale støttet Oversigt. 

 Han deler Moserne i 3 „Underformer": „Hochmoore", „Rasen- 

 moore" 2 ) og „Röhricht-Moore" , hvortil han slutter „Erlenbrüche" 

 og „Nasse Heiden". Indenfor de tre Underformer skelner han mel- 

 lem forskellige Typer, karakteriserede gennem den fremherskende 

 Plantevækst. — Med Hensyn til Genesen hævder Lorenz, i Mod- 

 sætning til Sendtner, at Undergrundens Beskaffenhed er ganske 

 uden Betydning for Mosernes Overflade-Vegetation, da den samme 

 Vegetation forekommer paa forskellig Slags Undergrund og omvendt 

 forskellige Vegetationer paa samme Undergrund (S. 247). Aar- 

 sagerne til Forskellighederne i Mosernes Vegetationsforhold søger 

 Lorenz derimod i Vandets Beskaffenhed, og han fremhæver med 

 Rette, at medens Dannelsen af „Rasenmooren" er betinget af Til- 

 stedeværelsen af haardt (tellurisk) Vand, er Højmosernes Frem- 

 komst alene foraarsaget af det fra Atmosfæren stammende, bløde 

 Vand. I Tilslutning hertil betragter Lorenz Højmoserne som „torf- 

 stete", d. v. s. bundne til et Substrat af Vegetationsrester „und 

 zwar in der Regel nur auf Torfboden" (S. 252); Højmose-Vege- 

 tation kan aldrig danne det første „Rasendecke" paa mineralsk 

 Bund, den være sig kalkfri eller ikke (S. 253). 3 ) 



*) Stebler og Schröter (1892 og 1897) udtaler fejlagtig, at Begreberne „Wiesen- 

 moor'' og „Hochmoor" først er opstillede af Sendtner. 



2 ) „Rasenmoor" er et af Lorenz dannet og indført, men ikke stærkt benyttet 

 Udtryk, der svarer til „Wiesenmoor", hvilken Betegnelse Lorenz ogsaa nu 

 og da benytter. 



3 ) Den af v. Fischer-Benzon (1891) udtalte Formodning, at Früh (1883) først skulde 



