— 214 — 



naar det stærke Sollys reflekteres fra de blanke Blade, afbrydes 

 dog af spredte, rnen smaa Grupper af Sparganium ramosum; og i 

 den sydvestlige Krog findes indenfor Nuphar foruden Equisetum 

 fluviatile tillige Typha latifolia, Glyceria aquatica og Scirpus 

 lacustris (Bevoksninger af sidst nævnte er paa Kortet betegnet 

 med Sc). 



I den sydøstlige Krog af Søen træffes Grupper af Arundo phrag- 

 mites, der slet ikke findes langs den vestlige Kyst, men som langs den 

 østlige Bred optræder dels i mindst to større Bevoksninger, dels 

 mere spredt (paa Kortet betegnet med Ar); den ene af disse Be- 

 voksninger gaar i en Bue ud fra Land i nordlig Retning. Syd 

 for denne Arundo-Gruppe findes en Nuphar-Vegetation, der ikke 

 er sammenhængende med den store i Søens sydlige Ende, og Nord 

 for samme Gruppe forekommer mindst 2 isolerede Bevoksninger af 

 Nuphar. Forøvrig vokser der langs Søens Østkyst Sparganium 

 ramosum. om end ikke i saa stor Mængde og ej heller i saa store 

 Grupper som langs den vestlige Kyst, og Scirpus lacustris. Nær- 

 mere Midtlinjen gennem Søen staar 3 isolerede Øer af Sparganium. 

 Equisetum fluviatile er yderst sparsom i sin Forekomst langs den 

 østlige Kyst. Derimod forekommer her Scirpus paluster, der ikke 

 bemærkedes mod Vest. Fra den nordligste Arundo-Gruppe indtil 

 det nu tilgroede Udløb af en Vandingskanal mangler alle de her 

 nævnte Rørsump-Planter. 



Langs Søens nordlige Kyst — mellem den nævnte Vandingskanal 

 og Udløbet af Ravnstrup Aa — danner Equisetum fluviatile og 

 Scirpus lacustris en bueformet begrænset Bevoksning; udenfor ses 

 Nuphar og svære Mængder af Potamogeton mucronatus. 



Sammenlignes den i 1904 eksisterende Søgrænse med den, der 

 fandtes, da Generalstabens Maaling 1878—1879 foretoges (se Fig. 1), 

 vil man finde : 1) at Tilvæksten i Søen, ved Dannelsen af Rørsumpe 

 og de indenfor disse liggende Dyndenge, i den forløbne Tid har 

 været ganske betydelig, og 2) at Tilvæksten langs den vestlige og 

 og sydlige Kyst langt har overvejet den, der er sket ved de øvrige 

 Kyster. Det synes tværtimod, som om der paa den nordøstlige Kyst 

 ikke alene ikke er foregaaet nogen Landdannelse, men bortskaa- 

 ret Eng. Aarsagen hertil er uden Tvivl den, at vestlige (sydvest- 

 lige) Vinde lader Bølgeslaget virke især paa den nævnte Strækning, 

 der ligger mindst i Læ ; medens de øvrige Kyster er meget mindre, 

 i det hele meget lidt udsatte for en lignende Paavirkning. Forhol- 

 dene i Bredsgaard Sø bekræfter saaledes den af Klinge (1890) 



