- 216 - 



Tørveenge langs Herredsbæk og i Vest og Sydvest af et meget 

 bredt Opland af Moser og Enge. Det er herefter ganske utvivlsomt r 

 at den tidligere eksisterende Vig efterhaanden er udfyldt med orga- 

 nogene Aflejringer fra Sydvest i nordøstlig Retning. Og denne Til- 

 vækstretning er bibeholdt indtil vore Dage. 



Nærmest Søen findes (i Henhold til Iagttagelser 1909) et Bælte 

 af Dyndeng, som sagt med langt den største Bredde langs Søens 

 vestlige Side. Disse Enge er i stadig Tilvækst. Som et yderst vigtigt 

 Led i Landdannelsen virker den udenfor Dyndengen liggende, mægtige 

 Rørsump, der aldeles overvejende er dannet af Artindo phragmites r 

 i Forhold til hvilken andre Rørsumpplanter her er næsten betyd- 

 ningsløse; det er de sædvanlig forekommende Arter: Phalaris arun- 

 dinacea, Equisetnm fluviatile, Bumex hydrolapathum, Ranunculus 

 lingua, Cicuta virosa, Menta aquatica etc. Arundo naar meget 

 anselige Dimensioner; formodentlig skyldes dette den dyndede og 

 kalkrige Søbunds Ernæringsevne. — Umiddelbart indenfor Rørsum- 

 pen følger, som nævnt, Dyndengen (se nedenfor, S. 240). 



Nørre Aa Dalens Søer. Som nærmere omtalt i Beskrivelsen 

 af Nørre Aa Dalens Moser og Enge (A. Mentz, 1910) gennemstrømmer 

 Nørre Aa paa sit øvre Løb en Række Søer, hvoraf nogle kun er 

 smaa, har grundt Vand og Dyndbund og derfor er i livlig Tilgro- 

 ning, navnlig efter at Sænkningen af Vandspejlet i Aaen 1910 — 11 er 

 bleven gennemført. Disse Smaasøer er: Bredning Søerne, Tapdrup 

 Sø, Thisted Sø og Vejrum Sø; hertil slutter sig de to Nordøst for 

 0 liggende Hulbæk Søer, der gennemstrømmes af Søbækken, et 

 Tilløb til Nørre Aa. I alle disse Søer har Rørsumpen naaet en 

 mere eller mindre rig Udvikling, der betinger en dertil svarende 

 Indskrænkning af Søernes Vandspejl. 



Af særlig Interesse er Forholdene i de to Hul bæk Søer (se 

 Fig. 3). I Slutningen af det 18. Aarh., da Videnskabernes Selskabs 

 Kortlægning af Danmark foretoges, fandtes kun én Sø, Hulbæk 

 Sø, og den var da større end nogen af de andre ovenfor nævnte 

 Søer. Sammenlignes paa Matr. Kortene, der for denne Egns 

 Vedkommende udfærdigedes ca. 1800, Hulbæk Sø med t. Eks. Vej- 

 rum Sø, ses den første at være ikke lidt større end den sidste, 

 medens det omvendte er Tilfældet paa G. M. fra 1878. Nu er 

 som sagt Søen delt i to meget smaa Søer, mellem hvilke man kan 

 passere, i alt Fald langs den mellem Søerne gravede Grøft, og som 

 formodentlig hurtig vil helt forsvinde. Den livlige Tillanding i Løbet 

 af det sidste Aarhundrede fremgaar tydelig af Kortet, Fig. 3. 



