i ca. 1875 gravede Landkanal; og her, hvor 10' Kurven har sit Forløb, 

 var Søens Bred, da Matrikulskortene udfærdigedes. Med andre 

 Ord er der siden den for disse foretagne Maaling indtil 1881, da 

 Generalstabens Maaling fandt Sted, sket en ikke ubetydelig Land- 

 dannelse langs Søens vestlige Side (se Kortet, Fig. 2). 



Indenfor Dyndengene følger Tørveenge, der udfylder Hoved- 

 parten af den gamle Vig. Denne Gyperacé-Mose har nu ved Ud- 

 grøftning, Høslæt, Tilførsel af Kunstgødning o. a. Kultur (tildels 

 Pløjning) ændret sit oprindelige Præg og frembyder derfor liden 

 Interesse i botanisk Henseende. Dybden af Tørven er ikke stor. — 



Brokholm Enge. Brokholm Sø i Salling er nu ved den 

 i 1908—09 stedfundne Regulering af Afløbet, Hinnerup Aa, fuld- 

 stændig udtørret. Paa Videnskabernes Selskabs Kort (1795) synes 

 Søens Omraade at have naaet omtr. til 20' Kurven (G. M., S 

 22); se Fig. 5. I Slutningen af det 18. Aarh. eller Begyndelsen 

 af det 19. Aarh. forsøgte Ejeren af Eskjær, hvortil Søen dengang 

 hørte, en Udtørring, idet han købte og nedlagde Aasted Vand- 

 mølle, der dreves ved den fra Søen kommende Vandkraft. St. St. 

 Blicher, der nævner dette (1839, S. 38), anfører tillige, at Resultatet 

 ikke helt svarede til Forventningerne ; alligevel vurderedes Tilvæksten 

 til ca. 100 Læs Hø aarlig. Omkring 1826 skal Udstykningen af 

 Søen være sket. Søens Omraade maa indtil ca. 1870 have været 

 nogenlunde anseligt, idet det hedder sig, at der indtil den Tid 

 dreves et større Fiskeri. Men 1870 foretoges atter en Sænkning af 

 Vandspejlet, og hermed indskrænkedes Søens Vandflade til det 

 meget beskedne Areal af 3—4 ha, den har paa G. M. af 1882, og 

 som er bibeholdt i Fig. 5. Der maa samtidig være fremkommet 

 ret betydelige Engstrækninger, som dog paa Grund af den stadig 

 meget høje Vandstand kun i forholdsvis ringe Grad og med meget 

 Besvær kunde udnyttes i tilstrækkelig Grad, i hvilken Anledning 

 den sidste Sænkning af Vandspejlet ønskedes og gennemførtes. — 

 Efter Undersøgelse i Efteraaret 1908 anføres her følgende om Dynd- 

 engenes Vegetation. 



Jordbunden er over langt den største Del af den tidligere Søs 

 Omraade et lyst Diatomédynd; den omtrentlige Grænse for Dyndet 

 er indlagt paa Kortet, Fig. 5; den følger gennemgaaende 19' Kurven, 

 ovenfor hvilken Tørveengen begynder. 



Dyndengene er Garex-Enge, der falder i 3 Zoner. 



Nærmest Længdegrøften i den sydlige Ende af Engen, t. Eks. 

 ved Grøftens let iøjnefaldende Knæk, og derfra ind over Engen i 



Botanisk Tidsskrift. 31. Bd. 16 



