— 255 — 



Af Stauder o. a. Urter forekommer følgende Arter: Triglochin 

 palustris, T. maritima, Rumex acetosa, Caltha, Ranunculus acer, 

 R. flamm ula, Cor onaria, Stellaria palustris, Cardamine palustris, Viola 

 palustris, Filipendula ulmaria, Trifolium pratense, T. repens, Par- 

 nassia palustris, sjælden, Hydrocotiße, Myosotis palustris, Alectoro- 

 lophus minor, Pedicularis silvatica, Galium palustre, G. uliginosum, 

 Valeriana excelsa, Leontodon auctumnalis, Senecio aquatica, Bellis, 

 begge nær Fjorden, og Cirsium palustre. Caltha og Leontodon 

 auctumnalis er utvivlsomt særlig karakteristiske. Naar den første 

 blomstrer, er den indre Grænse for Garex Goodenoughii-Engen 

 markeret paa meget iøjnefaldende Maade; E. Rostrup (1879, 

 S. 12) fortæller fra en sydfynsk Aa, at „Tusinder af Kabbeleje om 

 Foraaret farver de om Vinteren oversvømmede Enge livligt gule", 

 løvrig er denne Engtype ret fattig paa „Urter"; særlig gælder dette 

 den af Carex disticha dannede Facies. Triglochin maritima er 

 naturligvis særlig hyppig nær Fjorden. 



Comarum palustre er almindelig, men som Regel meget min- 

 dre kraftig end i stærkere vandholdigt Milieu. Rlandt egentlige 

 Vedplanter har jeg i Skals Aa Dalen kun truffet Salix repens, der 

 dog er uden videre Betydning. 



Medens Aira-Engen er fattig paa Arter og Individer af Mosser, 

 optræder saadanne ofte rigelig indenfor Garex Goodenoughii-Engen; 

 Arternes Antal er dog ej stort. De vigtigste er : Acrocladium cuspida- 

 tum, Hypnum intermedium, Climacium, Hylocomium squarrosum. — 



Dyndenge langs Herningsholm Aa, paa en Strækning 

 mellem Skibbild og Nøvling, udmærker sig ved, at Hierochloë odo- 

 rata enten alene eller i Forening med Aira caespitosa danner Hoved- 

 vegetationen. I saadanne Hierochloë — Aira caespitosa-Enge, 

 hvor Vandet staar nær op til Overfladen, selv langt ind Foraaret, 

 lindes desuden: Agrostis alba, Calamagrostis lanceolata , Carex 

 Goodenoughii, C. rostrata, Rumex acetosa, Ranunculus repens, Pedi- 

 cularis sp. og Acrocladium cuspidatum i Mængde. Jordbundens 

 Beskaffenhed fremgaar af Tabel 1, Nr. 10 (S. 269). — Meget smukke 

 og ret udstrakte Former af Dyndenge findes langs det øvre Løbet 

 Stykke Øst for Vejen Herning— Holstebro. Det er her snart smalle 

 Garex gracilis-Enge, snart meget bredere Graminé-Enge, der 

 er de fremherskende. Som et Eksempel kan anføres en Glyceria 

 aquatica-Eng, hvori foruden Hovedplanten Calamagrostis lan- 

 ceolata, Phalaris arundinacea og Poa trivialis, alle henved 90 cm 

 høje, er talrige; af Urter findes meget faa, væsentlig kun Rumex 



