— 256 — 



acetosa og Filipendula ulmaria, begge meget spredt. Paa andre 

 Lokaliteter er enten Calamagrostis lanceolata eller Fhalaris arun- 

 dinacea de dominerende, og det er ofte paafaldende, saa skarpt de 

 enkelte Former af næsten rene Graminé-Enge staar overfor hver- 

 andre. At Vandet paa disse Enge findes meget nær Overfladen, 

 selv om Sommeren undertiden over, er kun, hvad man kan vente. — 

 Parti af Gjern Aas Enge. Gjern Aa, Afløbet fra Søby 

 Sø ved Hammel, forener sig ved Sminge med Gudenaa. Den har 



stærkt Fald og derfor et meget 

 bugtet Løb. Paa en af de 

 talrige Engkroge mellem Gjern 

 og Sminge har jeg (Septbr. 

 1909) undersøgt Rækkefølgen 

 af de m. H. t. Jordbund og 

 Vegetation forskellige Facies 

 fra Engkrogens Spids til den 

 indre Grænse for Engarealet; 

 Optegnelser er gjorte i en Af- 

 stand fra Aaen af 3, 30, 60, 90, 

 120 og 150 m (se Fig. 8, hvor 

 den stiplede Linje angiver den 

 undersøgte Engstrækning). 



Ga. 3 m. Vegetationen 

 bestaar her væsentlig af Agro- 

 stis alba, Festuca rubra og 

 Aira caespitosa; desuden af 

 Festuca pratensis, Poa pra- 

 tensis, Holcus lanatus og Carex 

 Goodenoughii. Engen er saa- 

 ledes udpræget Graminé-Eng og kan bedst betegnes som Agro s tis 

 a Ib a -En g. løvrig forekommer: Rumex acetosa, Caltha, Ranuncu- 

 lus repens, Coronaria, Filipendula ulmaria, i Mængde, Trifolium 

 pratensis, enkeltvis, Leontodon auctumnalis, Taraxacum sp. Mosser 

 mangler. Vandet stod ikke til Overfladen. Bunden er fast (om 

 dens Beskaffenhed se nedenfor). 



Ga. 30 m. Agrostis alba— Aira caespitosa-Eng, i det 

 hele af omtrent samme Sammensætning som foregaaende. Hist og 

 her en Del Hylocomium squarrosum. Heller ikke her stod Vandet 

 til Overfladen. Bunden fast. 



Ga. 60 m, d. v. s. langs den indre Grænse for Engkrogen. Aira 



Fig. 8. Parti af Gjern Aas Enge 

 mellem Gjern og Sminge. Jvfr. Teksten. 



