— 261 — 



Muligvis bør efter yderligere Undersøgelse endnu andre Arter 

 henregnes til Dyndengens Flora, men det maa dog antages, at de 

 ovenfor anførte Lister omfatter Hovedmassen af de indenfor denne 

 Formation optrædende Planter. — Likener mangler ganske. 



Med en Begrænsning af Formationen „Dyndeng" og 

 med en nærmere Betragtning af dens vigtigste Facies 

 for Øje har jeg forsøgt en Orientering i den Del af Litteraturen, 

 der behandler Vegetationen paa Arealer af lignende Karakter; en 

 saadan har dog desværre vist sig ret frugtesløs, ti den nord- og 

 mellemeuropæiske Litteratur indeholder i alt Fald tilsyneladende 

 kun lidt om Dyndenge eller rettere: Skildringen af Vegetationen 

 paa Arealer, der muligvis tør paralleliseres med de ovenfor givne 

 Eksempler, er saa vag m. H. t. Jordbundens Beskaffenhed, at 

 Sammenligningsgrundlaget dermed bliver ret usikkert. Trods denne 

 Vanskelighed kan dog anføres følgende. 



I sine sammenlignende Bemærkninger udtaler J. J. Steenstrup 

 (1841, S. 53): „Kjærmoserne ere ialmindelighed dannede af 

 Græsser, Halvgræsser og Siv (Arundo, Garices, Junci) og andre 

 Kjærplanter (Iris, Sparganium etc.), hvis talrige og tætstaaende 

 Stængler og Blade aarlig nedfalde paa og nedsænkes i den sure og 

 fugtige eller vanddækkede Mosebund, og senere, ved at unddrages 

 Luftens Indflydelse, undergaae en Gjæringsproces og danne Tørv- 

 massen". Steenstrup gennemfører ikke, hvad ej heller kunde ven- 

 tes, nogen skarp Distinktion mellem Rørsump, Dyndeng og hvad 

 han (S. 54) kalder „Kjærenge, der omtrent have den samme Vege- 

 tation, fornemlig af Garices, men ere saa lidet fugtige, at ingen Tørv- 

 masse længere dannes". Hvad her er kaldt Rørsump og Dyndeng 

 svarer altsaa nærmest til Steenstrup's „Kjærmose", medens hans 

 „Kjæreng" vil svare til, hvad senere hen i Tiden er kaldt Lavmose, 

 her Græsmose eller Tørveeng. At Tørvedannelsen med denne For- 

 mation ingenlunde er standset, som af Steenstrup fejlagtig angivet, 

 er et Spørgsmaal, vi jævnlig vender tilbage til. 



Fra Sumpe Sydøst for Pesth har A. Kerner (1858) leveret en 

 kort Skildring af den af ham benævnte „Zsombék-Moor". Han 

 siger desuden: „Mir ist durch diese gestrige Excursion ein neues 

 Licht über die Geschichte des Grünlandsmoore aufgegangen. Die 

 Wasserpflanzen bereiten den Boden für Phragmües, welches an- 

 fänglich schwimmende Inseln, später festhaftenden Rohrwald bil- 

 det. Phragmües bereitet weiter den Boden für die Riedgräser. 



