— 266 — 



Hochmoor". I lignende Retning havde Stebler og Schröter alle- 

 rede tidligere (1892, S. 169) udtalt sig. 



Den typiske Aira caespitosa-Facies tilhører Engkrogene og de 

 der raadende ejendommelige fysiske og kemiske Forhold; jeg har 

 aldrig set en Aira caespitosa-Eng ved Bredderne af en Sø. 



Maaske er Glyceria aquatica- og Phalaris arundinacea-Facies 

 ogsaa særlig karakteristiske for Dyndenge langs Aaløb, og det 

 samme gælder muligvis den meget sjældnere Hierochloë-Facies. 



Paa den anden Side skyr visse Facies aabenbart den stærkere 

 Bevægelse af Vandet i Engen langs Aaløb; saaledes Eriophorum 

 polystachyum- , Agrostis alba- og Garex stricta-Facies. De øvrige 

 Facies er vistnok snarest indifferente. 



De forskellige ovenfor nævnte Facies langs Aaløb kan forenes 

 til følgende Associationer, en Garex gracilis-Eng, hvorunder 

 henregnes Facies 1), 2) og 3), en Garex r ostrata- Eng, hvor- 

 under Facies 4), 5) og 6), en Aira caespitosa-En'g, hvorunder 

 Facies 6), 7), 8) og 9), og en Garex Goodenoughii-Eng, 

 hvorunder 9), 10), 11) og 12). Ogsaa her angiver Rækkefølgen 

 de Fordringer, som de til den paagældende Association hørende 

 Facies stiller til Jordbundens Fugtighedsforhold. 



M. H. t. Livsvarigheden af de i Dyndengen optrædende 

 Karplanter gælder det samme, som af E. Warming (1895, S. 140) 

 o. a. er paavist for Kærs og Mosers Vedkommende: langt de 

 fleste Arter er urteagtige og fleraarige. 



Blandt de S. 259—260 opførte 82 Karplanter er 76 urteagtige, 6 

 Vedplanter. Af de urteagtige Arter er kun 4 Therofyter; Alecto- 

 rolophus minor er sommerannuel, Alopecurus geniculatus og Bromus 

 ■racemoms vinterannuelle og Myosotis caespitosa kan vistnok være 

 begge Dele. Følgende 4 Arter er toaarige: Pedicularis palustris 

 og P. silvatica, der dog ogsaa siges at kunne være fleraarig, Senecio 

 aquaticus og Cirsium palustre. Ingen af de ovenfor nævnte hapaksan- 

 tiske Arter spiller i Dyndengen nogen synderlig fremtrædende Rolle ; 

 de hyppigst forekommende er de halvsnyltende. 



Resten af de urteagtige Planter, 68 Arter eller ca. 90 °/o, er 

 fleraarige. Da de i Dyndengen optrædende Vedplanter sædvanligvis 

 kun er af ringe Betydning, er det klart, at Stauderne maa spille 

 en ganske overordentlig stor Rolle. 



Hvad Skudbygningen hos disse Stauder angaar maa bemær- 

 kes følgende. Et ikke ringe Antal (13) har Vandrerhizomer ; dette gæl- 



