— 267 — 



der saaledes nogle af de Facies-dannende Arter: Car ex gracilis, 

 C. r ostrata, C. Goodenoughii, C. disticha, Eriophorum polystachyum, 

 Hierochloë odor ata og Equisetum fluviatile, som alle er Rhizom- 

 Geofyter. Dernæst findes 18 Arter med Udløbere: Glyceria aqua- 

 tica, G. fluitans, Festuca rubra, Phalaris arundinacea, Agrostis alba, 

 Calamagrostis-Artevne, Ranunculus repens, Trifolium repens, Lotus 

 uliginosus m. fl. Disse Hemikryptofyter med Udløbere danner i 

 Forening med de øvrige Hemikryptofyter, de rent tuedannende 

 Arter (35), Hovedmassen af Dyndengens Staude-Flora. Til de sid- 

 ste hører saa vigtige Arter som Aira caespitosa, Anihoæanthum 

 odoratum, Triglochin palustris, Eumex acetosa, Caltha, Banunculus- 

 Arterne, Filipendula ulmaria, Leontodon auctumnalis o. fl. Ogsaa 

 de ovenfor nævnte toaarige Planter regner C. Raunkiær (1908) med 

 til Hemikryptofyterne; der er i alt Fald ingen Tvivl om disses Over- 

 vægt. Cerastium caespitosum er urteagtig Ghamæfyt, og Comarum 

 palustre kan vistnok ligeledes bedst betegnes som saadan. 



Skønt nogen almindelig Tilpasning i Følge E. Warming (1895, 

 1909) næppe menes at eksistere, maa det dog anføres, at en vis 

 Overensstemmelse mellem Skudbygning og Jordsmon uden Tvivl fore- 

 kommer. I de bløde Dyndenge er Arter med Vandrerhizomer eller- 

 Udløbere ganske fremherskende; paa de fasteste Former af Dynd- 

 enge, Engkrogene, har derimod den tuedannende Aira caespitosa 

 Overvægten. En nærmere Redegørelse for disse Forhold hører dog 

 ikke hjemme her. 



Den Lan d dann else , der er foraarsaget af Rørsumpen, fort- 

 sættes og afsluttes ved Hjælp af Dyndengens Plantearter. En Del 

 af disse indvandrer i Rørsumpen, saaledes Glyceria fluitans, Agro- 

 stis alba f. gigantea, Foa trivialis, Carex gracilis, C. rostrata, o. a. 

 Carices, der næsten i samme Grad kan siges at tilhøre Rørsump 

 og Dyndeng; overhovedet kan Skellet mellem de to Formationers 

 Komponenter naturligvis ikke trækkes skarpt. 



De ovenfor nævnte Dyndengplanter forekommer i Rørsumpen 

 yderst spredt; efterhaanden udfylder de dog Rummene mellem de 

 egentlige Rørsumpplanter og danner saaledes den første Begyndelse 

 til Dyndengen (Mentz, 1910, S. 7). Mere og mere slutter Plan- 

 terne sig sammen, tilsidst saa tæt, at Rørsumpen afløses af Eng; 

 det blanke Vand lukkes, i alt Fald i Højsommertiden, nogenlunde 

 ude. De fanerogarne Planters Affaldsstoffer og de i store Mængder 

 optrædende, væsentlig epifytiske Diatoméer danner i Forening med 



