— 293 - 



lagt. Allerede set i nogen Afstand er Rottrup Mose iøjnefaldende 

 forskellig fra Omgivelserne, idet dens Overflade er hævet op over 

 alle Naboengenes. Nu er ganske vist det meste af denne Tørve- 

 banke opgravet; af de tilbagestaaende Dele af Mosen kan det dog 

 sluttes, at Tørvens Mægtighed inden Afgravningen var ca. 1,50 m 

 paa Arealets Midte; herfra aftager den til alle Sider, og i en Af- 

 stand fra Midtpunktet af ca. 800 m er Tørvedybden sunket ned 

 til 0,3—0,7 m. 



Den ikke opgravede Del af Mosen benyttes kun til Afgræsning. 

 Vegetationen var (efter Optegnelser fra 1907) meget aparte i Sam- 

 menligning med den omgivende Græsmoses. Eriophorum vagina- 

 tum forekommer i stor Mængde og er nærmest fremherskende; 

 Tuerne staar nær hverandre 1 ), men mellem dem findes dog Aira 

 fiexuosa i rigelig Mængde. Endvidere: Molinia, Carex Goodenoughii 

 og Agrostis vulgaris. Hvor Jorden paa Grund af Kreaturernes 

 Færdsel er optraadt og nøgen, forekommer Rumex acetosella* Sphag- 

 num mangler fuldstændig; heller ikke i Tørven findes Spor deraf. 

 Eriophorum-Tuerne selv bærer en begyndende Vegetation af Cal- 

 luna, Cladonia rangiferina og C. coccifera. 



Analysen af de fra Rottrup Mose tagne 5 Jordprøver findes i 

 Tabel 2, Nr. 12 (S. 322). Det fremgaar heraf, at Indholdet af Aske er 

 mindre end i Græsmosen, og at ligeledes Indholdet af Kalk er be- 

 tydelig ringere, men dog stigende i Dybden; den samme Stigning 

 gør sig gældende for Kvælstoffets Vedkommende. Rottrup Mose 

 er saaledes en Form af Overgangsmose, der synes mig at være af 

 ret megen Interesse. 



Fra Gjer Aa Engdraget kan meddeles nogle Iagttagelser over 

 Genvæksten i Tørvegrave. I den Strækning, der forbinder 

 Rosmos Kær med de Syd for Gjer Aa liggende Enge, fandtes 1884 

 slet ingen Tørvegrave. Siden den Tid har Mosen været Genstand 

 for intensiv Tørvegravning. Ca. 800 m Sydøst for GI. Striben 

 (G. M., 1 28) ligger saaledes et ca. 10 ha stort Engstykke, hvoraf 

 næsten Halvdelen i 1907 var afgravet til lm Dybde; Tørvedybden 

 er iøvrig adskillig større. Paa det i 1907 afgravede Parti finder 

 der naturligvis ingen Genvækst Sted i Løbet af det samme Aar, 

 naar undtages, at der paa den afrømmede Moseoverflade (Ovret), 

 der er for løs til at give gode Brændtørv, og som derfor kastes 



] ) Det ovenfor anførte Navn Tuekær, som i Følge G. M. gælder en meget 

 større Strækning end Rottrup Mose, stammer sandsynligvis fra dette ejen- 

 dommelige Parti. 



