— 295 — 



siden Generalstabens Opmaaling er stærkt udvidede. I de yngste 

 af de regenererede Bevoksninger bestaar Vegetationen, der er ret 

 ensartet, af ganske overvejende Mængder af Equisetum fluviatile og 

 Agrostis alba. Rigelig er Menyanthes og meget rigelig Acrocladium 

 cuspidatum tilstede. løvrig: Carex Goodenoughii, Juncus lampro- 

 carpus og Ranunculus lingua i enkelte smaa Bestande. — I de 

 ældre Bevoksninger forekommer Equisetum og Menyanthes i meget 

 mindre Mængde end i de yngre, medens Carex Goodenoughii er 

 fremherskende. løvrig forekommer Holcus lanatus, rigelig, Aira 

 caespitosa, Poa pratensis, Agrostis vulgaris, Juncus conglomeratus 

 og Luzula midtiflora. Af Urter er bogført: Triglochin palustris, 

 Rumex acetosa, Ranunculus acer, Coronaria, Hypericum acutum, 

 Filipendida ulmaria, Argentina anserina, Potentilla erecta, Parnas- 

 sia, Lotus uliginosus, Vicia cracca, Alector olophus minor, Brunella 

 vulgaris, Lycopus europaeus, Plantago lanceolata, Succisa praemorsa, 

 Achillea- ptarmica, Leontodon auctumnalis og Cirsium palustre. Sa- 

 lix repens, S. cinerea og S. pentandra forekommer som spredte 

 Smaabuske. 



Mange andre Eksempler paa Tilvæksten i Tørvegrave siden 

 Midten af 80'erne i forrige Aarh. kunde anføres fra det her om- 

 handlede Omraade. For en stor Del gamle Graves Vedkommende 

 gælder det, at de nu er genvoksede i „Eng", som slaas eller endog 

 afgræsses. Engen repræsenterer forskellige Stadier af Gyperacé- eller 

 Graminé-Mose ; her forekommer, som alt nævnt, ogsaa Carex 

 rostrata-Mose og Agrostis alba-Mose, Associationer, dannede væsent- 

 lig af de iøvrig Dyndengen fornemmelig tilhørende Arter. I andre 

 Grave kan findes et udpræget Juncetum , dannet navnlig af Juncus 

 conglomeratus og J. effusus, der begge maa finde en god Spirings- 

 bund paa den med Ovre delvis opfyldte Grav („ny Jord"). Særlig 

 fremtrædende bliver disse Juncus- Arter naturligvis, naar den gen- 

 dannede Moseoverflade benyttes til Græsning mere end til Slæt. — 



Et andet betydeligt Omraade af Græsmose i Vendsyssel findes i 

 Engene om Store Vildmose. St. Vildmose, til hvilken vi 

 senere vender tilbage, er som bekendt beliggende paa det vidtstrakte 

 Sletteland, der naar tværs over Vendsyssel fra Limfjorden (udfor 

 Gjøl og Øland) til Jammerbugten, og som i Øst begrænses af det 

 højere liggende Land, regnet omtrent fra Brønderslev til Hammer 

 Bakker. I dette Sletteland findes 2 større Aaløb, Ry Aa og Lind- 

 holm Aa, der begge munder ud i Limfjorden. Den første løber 

 Nord og Vest for St. Vildmose, den anden Øst for samme, og de 



