— 297 — 



rex r ostrata, Eriophorum polystachyum, Agrostis alba, Calamagro- 

 stis lanceolata, Caltha og Ranunculus flammula er rigeligere ind- 

 blandede end sædvanlig i Garex panicea- Mosen; og dette skyldes 

 ganske utvivlsomt de slette Afvandingsforhold, som i alt Fald i 

 1904 var raadende. løvrig forekommer Anthoxanthum odoratum, 

 der optræder i stort Antal og her er den hyppigste Graminé, Aira 

 caespitosa, Agrostis canina, Festuca rubra, F. ovina, paa tørrere 

 Partier, Poa pratensis, Holcus lanatus, som alle er mere eller min- 

 dre talrige, Rumex acetosa, Cerastium caespitosum, Ranuncidus acer, 

 R. repens, Comarum, Filipendula ulmaria , Myosotis caespitosa, 

 o. enk. a. Der er overalt megen Salix repens tilstede. Et andet 

 for Rebsenge karakteristisk Træk er den rigelige Mængde af Mosser: 

 Acrocladium cuspidatum paa fugtigere Partier, Hylocomium squarro- 

 sum paa tørrere ; endvidere Gymnocybe palustris og var. laxum, 

 Dicranum scoparium og pletvis hist og her Sphagnum cymbifolium. 



Om Tørvens Sammensætning giver Analyserne i Tabel 2, Nr. 

 13 og 14 Oplysning; dog er Analyse Nr. 13 afvigende (se herom 

 S. 323 o. flg.). 



Barb ar a sk Enge (G. M., K 29) er meget stærkt udskiftede 

 og alle afvandede til Lindholm Aa. En Del af disse Enge, hvis 

 Tørvedybde sjælden naar over 1 m, er pløjede. Nogle af de til 

 Tylstrup By hørende Arealer er undersøgte af mig i 1904 og senere. 

 Paa Grund af den stærkere Udgrøftning gør Barbarask Enge et mere 

 „sundt" Indtryk end Rebsenge. De er oprindelig alle Garex pa- 

 nicea-Mose, men kun forholdsvis faa Arealer er helt uberørte af 

 Kultur. Hvor Kunstgødning er givet, er Aira caespitosa o. a. Gra- 

 minéer langt overvejende Gyperacéerne. Af Mosser er Hylocomium 

 squarrosum og Polytrichum strictum hyppige. Feltigera canina 

 forekommer hist og her. Salix repens er gærne talrig. Slige gødede 

 Tørveenge kan være ret rige paa Urter; saaledes er Rumex acetosa 

 ofte talrig, Ranunculus-Arter ligeledes; endvidere Geum rivale, Filipen- 

 dula ulmaria, der kan danne øformede Partier, Argentina, Coma- 

 rum, smaabladet, Galium harcynicum, Leontodon auctumnalis o. fl. a. 

 Yderst ejendommelig paa adskillige af disse Enge (og andre Enge 

 i Omegnen af St. Vildmose) er Forekomsten af Cochlearia officina- 

 lis, som jeg aldrig har set optræde i andre Moser i Danmark end 

 netop her. Særlig iøjnefaldende er den naturligvis i Blomstrings- 

 tiden; i Slutningen af Maj 1904 var den saavel paa Enge i Barba- 

 rask som paa den imellem Kornumgaard og Enggaard liggende 

 Mose (G. M., K 30) saa talrig, at den farvede store Partier af Mo- 



