— 313 — 



absolut ren Bestand; blandt de hyppigste akcessoriske Plantearter 

 nævnes Primula farinosa, som i Schweiz, i Henhold til Stebler, 

 baade forekommer i Panicetum, Schoenetum og Molinietum, ofte i 

 Mængde. En kort Række Subformationer anføres, deriblandt en 

 „Subf. des Nardetums", der angives at forekomme paa tørrere Lo- 

 kaliteter. Heller ikke synes det mig rigtigt at underordne Narde- 

 tet under Molinietet. 



I svensk og finsk Litteratur gives ingen samlet Fremstilling af 

 Tørveengens Vegetationsforhold, men der findes en Del spredte Be- 

 mærkninger derom i de Forff.s Skrifter, som er nævnte i den ovenfor 

 meddelte historiske Oversigt. Saaledes hos Hult (1885), ligesom 

 E. Henning (1889 og 1895) giver ikke faa Oplysninger om forskellige 

 Former af „Kärr" og t. Eks. Molinia's Optræden paa Mose; den trives, 

 siger han, paa Steder, som en Del af Aaret er oversvømmede (1889, 

 S. 17). Hos Rob. Tolf finder man en Mængde smaa Iagttagelser, saa- 

 ledes over „Gräsmyr", dannet af Molinia (1896, S. 140), over de af 

 Scirpus caespitosus og Eriophorum alpinum ofte erobrede Starmoser 

 (1898, S. 15), over „örtrika starrmyrar" (Cariceta herbida), der 

 karakteriseres af deres Rigdom paa Urter, og blandt hvilke Tolf 

 nævner Eksempler paa Carex panicea-Moser med talrige Urter (1898, 

 S. 17; ligeledes 1899 S. 10) o. s. fr. Her kan desuden henvises til 

 M. Vahl (1911). 



Ogsaa i den hjemlige Litteratur er Tørveengenes Vegetation, 

 som tidligere nævnt, kun sparsomt behandlet ; et Par smukke Eks- 

 empler paa „Skovenge" er givne af C. Raunkiær (1909, S. 99); 

 den ene er en Cyperacé-Eng, den anden en Graminé-Eng. Om Til- 

 blivelsen af disse Enge mener Raunkiær ej at kunne udtale noget 

 sikkert; de er dog vel snarest ryddet Elleskovbund og ikke „fremgaaede 

 direkte af Mosmosen, som ved Udgrøftning, Høslet, o. s. v., efterhaan- 

 den er bleven omdannet til den nuværende Eng;" .... (S. 100). — 



De indenfor Tørveengen optrædende Facies, dannede af de 

 vigtigste Komponenter, er talrige, men træder knapt saa markeret 

 frem som indenfor Dyndengen; sædvanligvis lader de sig let under- 

 ordne under de mere omfattende Associationer, som nedenfor skal 

 nævnes, og som i Almindelighed karakteriseres af en eller anden 

 fremtrædende Glumiflor. 



1. Den Association, der staar Dyndengen nærmest og ganske 

 jævnt gaar over deri, er Carex Good enoughii-Mosen , der 

 altsaa er nær beslægtet med den tidligere omtalte Carex Goode- 

 noughii-Eng, den mindst Fugtighed krævende af Dyndengens Asso- 

 ciationer. Carex Goodenoughii-Mosen er, som alt Navnet angiver, 



