— 314 — 



karakteriseret af en ganske dominerende Forekomst af Carex Goode- 

 noughii, som ofte optræder i overordentlig ensartede Bestande, uden 

 synderlig Indblanding af Urter. Brogkmann-Jerosgh (1907, S. 349) 

 anfører om „Typus der Carex Goodenoughii", at denne Form for 

 „Sümpfe der subalpinen und alpinen Zone" har en ensformet og 

 fattig Flora; ofte findes kun Carex Goodenoughii selv over store 

 Strækninger; Bunden er mere eller mindre tørveholdig. 



Carex Goodenoughii er tillige mærkelig lidet fruktificerende, hvilket 

 Stebler allerede har gjort opmærksom paa fra Schweiz; han siger 

 (1897, S. 44), at der i Forhold til golde Skud kun dannes meget 

 faa fertile (1:94). Et typisk Eksempel er anført ovenfor under 

 Omtalen af Brokholm Enge (S. 242). Andre, ikke her beskrevne 

 Eksempler har jeg truffet i Skals Aa Dalen. løvrig er denne Type 

 af Græsmose ikke meget udbredt, idet Carex Goodenoughii som 

 Association-dannende Plante væsentlig træffes indenfor Dyndengen. 



2. Den i Danmark over langt de største Arealer raadende og 

 hyppigst forekommende af alle Tørveengens forholdsvis naturlige 

 Associationer er uden Tvivl Carex panicea-Mosen, der svarer 

 til C. Weber's „ Subformation der Carex panicea" (se ovenfor). 

 Den følger umiddelbart efter Carex Goodenoughii -Engen eller 

 -Mosen, da Carex panicea kræver mindre Grad af Fugtighed end 

 Carex Goodenoughii, og er nærmere skildret gennem en Række 

 Eksempler ovenfor, særlig udførlig fra Skals Aa Dalen. Af disse 

 Eksempler fremgaar det, at Carex panicea er den toneangivende Art, 

 i Forhold til hvilken de øvrige Carex-Arter o. a. Cyperacéer sæd- 

 vanligvis er mindre fremtrædende. I den typiske Carex panicea- 

 Mose er ogsaa Graminéer af mindre Betydning. Og i Forhold til 

 Glumiflorerne er de øvrige Urter som oftest af ringere fysiognomisk 

 Virkning; dog er Carex panicea-Mosen den af Græsmosens Associ- 

 ationer, som kan være mest urterig. Arter som Cerastium caespi- 

 tosum, Stellaria palustris, Cardamine pratensis, Ranunculus acer, 

 Linum catharticum,, Geum rivale, Potentilla erecta, Viola palustris, 

 Parnassia palustris, Plantago lanceolata, Alector olophus minor, 

 Succisa praemorsa, Cirsium palustre, Taraxacum intermedium o. fl. a. 

 optræder ofte i Mængde, og herved fremkommer Paralleler til, 

 hvad Tolf kalder „Cariceta herbida". 



3 og 4. I sjældnere Tilfælde vil dog, tilsyneladende uden paaviselig 

 Grund, men maaske snarest rent tilfældig, enkelte Cyperacéer eller 

 Graminéer faa Forspringet for Carex panicea, og der fremkommer 

 da ændrede Former af Associationer, af hvilke bør nævnes i det 



