— 339 — 



teres i omtrent lige høj Grad fremherskende; hertil kommer Hyp- 

 num trichoides og Acrocladium. Paa de lidt tørrere Partier er 

 Gymnocybe palustris og Hylocomium squarrosum meget talrige. I 

 Mosdækket findes Car ex panniculata, C. r ostrata, Comarum, Poten- 

 Ulla erecta, Saxifraga Mr cuius, Lotus uliginosus, Lathyrus palu- 

 ster, Hydrocotyle, Angelica silvestris , Menyanthes, Euphrasia sp., 

 Cirsium palustre, Hier actum auricula, Oxy coccus og Betula pubescens. 

 Nedenfor 13' Kurven afløses Vældmosen af Garex panicea-Mose, 

 som paa Engkrogen gaar over i Dyndeng med en væsentlig af 

 Car ex Goodenoughii , Aira caespitosa og Leontodon auctumnalis 

 dannet Vegetation. 



Fra et, særlig inde under Land, overordentlig mosrigt Væld- 

 mose-Parti Nord for Aaen mellem S. Onsild og Trinderup er noteret 

 følgende Mos-Arter: Sphagnum teres, Hypnum trichoides, Acrocla- 

 dium, Climacium; desuden paa lidt højere Partier Gymnocybe palustris, 

 IHcranum Bonjeani, Hylocomium proliferum og H. squarrosum. 

 Glumiflorerne er Car ex panniculata, C. Goodenoughii, C. panicea, 

 Calamagrostis lanceolata, meget spredt, Briza, Anthoxanthum, 

 Sieglingia, Holcus lanatus og Juncus lamprocarpus. Parnassia fore- 

 kommer her i Mængde. Lotus uliginosus er rigelig, Trifolium repens 

 hist og her rigelig. løvrig ses Saxifraga hirculus, Euphrasia sp., 

 Salix hastata og S. repens, særlig paa de tørrere Steder. — 



I det tidligere (S. 288) omtalte store Mosedrag langs G jer Aa 

 forekommer trods den Omstændighed, at Moserne næsten slet ikke 

 er begrænsede af højt liggende Bakker, dog ogsaa Partier af Væld- 

 mose. Saaledes ca. 700 m Øst for Høgholt (G. M., H 28); et 

 Brudstykke af Maalebordsbladet er gengivet i Fig. 11. Den af 30' 

 Kurven i Sydøst dannede Bugt omslutter en Vældmose med en 

 Tørvedybde af over 2 m, medens Arealet Syd for denne Bugt er 

 Garex panicea-Mose med en Tørvedybde af 1,2 m, stigende op mod 

 Vældmosen til 1,6 m. Det meste af denne Tørvejordsbanke, der 

 paa Afstand set let vil kunne forveksles med de talrige Sandban- 

 ker i Gjer Aa Engene, var (August 1904) fast Græsgang, medens 

 den i Følge Generalstabens Kortsignatur i 1884 var „Sump" ; den 

 vokser altsaa ikke mere, efter at Arealet er blevet stærkt udgrøftet. 

 Undergrunden paa de nærmest om den liggende Tørveenge er Ler 

 og lerblandet Sand. 



Meget iøjnefaldende er her de høje og faste Tuer af Carex 

 panniculata; de har ganske Paddehatteform, idet „Stokken" dannes 

 af de overordentlig stærkt sammenfiltrede Rødder, medens „Hatten" 



22* 



