— 350 - 



Juniperus communis 

 Salix aurita 



Empetrum nigrum 

 Genista anglica 

 Galluna vulgaris 

 Erica Tetralix 

 Oxycoccus palustris 



— hastata 



— repens 



Alnus glutinosa 

 Betula pubescens 



Ved en Jævnførelse med Græsmosens Flora vil det af de her 

 meddelte Lister over Vældmosens floristiske Sammensætning frem- 

 gaa, at ogsaa her er Artsantallet stort. Det langt overvejende 

 Antal Arter er vel fælles for begge Formationer, men visse Arter 

 er dog meget ejendommelige for Paludella-Mosen og forekommer i 

 Almindelighed slet ikke i Græsmosen. Og medens, som ovenfor 

 sagt, næppe en eneste Art er bunden til Tørveengen, saaledes at 

 den ej forekommer i andre Formationer, kan der snarere indenfor 

 Paludella-Mosen udpeges enkelte Arter, som maaske kan siges at 

 være absolut bundne dertil. I alt Fald er det Planteselskab, som 

 danner Kærnen i den nogenlunde oprindelige Paludella-Moses Vege- 

 tation, saa karakteristisk, at en Begrænsning af Formationen 

 efter min Erfaring fremtræder med større Klarhed end for Tørve- 

 engens Vedkommende. Et lignende Indtryk giver en Sammenlig- 

 ning med saadanne Udtalelser i Litteraturen, som kan antages at 

 gælde for Vegetationen indenfor Vældmosen. 



I danske botaniske Skrifter finder man en Del spredte floristi- 

 ske Optegnelser, der utvivlsomt angaar Vældmose. Nogle citeres 

 nedenfor. Hvad P. Nielsen (1872, S. 233) kalder „Fugtige Moser" 

 svarer formentlig til Paludella-Mose; han skriver: „I de fugtige 

 moser, hvor mange af de før nævnte arter naturligvis også ere 

 almindelige, danne mosser, græsarter, men især arter af Carex, den 

 overvejende del af plantedækket, her træffer man desuden af og 

 til Saxifraga Hirculus og Brosera longifolia" . løvrig beskriver 

 han ikke nærmere denne Form af Mose. 



Chr. Jensen (1902, S. LI) anfører fra Holmelod-Mosen Arter, 

 der kunde tyde paa, at i alt Fald visse Partier af Mosen er Væld- 

 mose, saaledes Hypnum trichoides r Philonotis fontana og Sphagnum 

 Warnstorfii. 



Jag. Hartz (1904, S. XL) giver en Skildring af Bakkevegetati- 

 onen paa et Punkt ved Tjele Langsø, hvor der utvivlsomt findes 

 Vældmose. Hartz skriver: „De fleste Steder gaar Bakkerne lige 

 ud til Søen, men paa nogle Steder findes meget fugtige Skraanin- 



