- 358 — 



at gøre; han siger: „den lave Temperatur .... hæmmer Faneroga- 

 mernes Optræden eller rettere gør Antallet af dem, der kan trives, 

 yderlig ringe", og heri har han utvivlsomt i høj Grad Ret. 



4. Indenfor de i det foregaaende nævnte Associationer indfinder 

 Sphagnum teres sig meget hyppig i stor Mængde; den kan med 

 Tiden fortrænge Paludella, Philonotis o. s. v. og danne en særegen 

 Association: Sphagnum teres-Mosen. Til Sphagnum teres slutter 

 sig nærmest Sphagnum Warnstorfii og S. subsecundum ; men i det af 

 disse eller af den første Art alene dannede Sphagnum-Dække op- 

 træder snart Sphagnum recurvum. Derefter følger Sphagnum acuti- 

 folium, S. rubellum , S. cymbifolium og S. papillosum og maaske 

 endnu andre Arter af samme Slægt, alle udpræget pude- eller tue- 

 dannende Arter, der forholdsvis hurtig kan blive dominerende; i 

 saa Fald er Mosen inde i det egentlige Sphagnum-Mose-Stadie, der 

 senere skal omtales. — Sphagnum teres er den hyppigste og mest 

 udprægede Vældmose-Sphagnum. Allerede herved er det tydeligt, 

 at den i væsentlig Grad maa adskille sig fra de fleste andre 

 Sphagna, som i Følge en gammel og ofte gentagen Doktrin er 

 kalkfjendtlige, og som heller ikke forekommer sammen med Palu- 

 della-Mosens Mosser, idet disse uden Tvivl kræver saa rigelig en 

 Tilgang af Kalk og andre Alkalier, at den maa virke dræbende paa 

 Flertallet af Sphagna med Undtagelse af netop Sphagnum teres 

 o. enk. a. Arter. Mine Iagttagelser over Forekomsten af Sphagnum 

 teres i Vældmose stemmer godt. overens med de Resultater, hvortil 

 H. Paul (1906, 1908) er naaet ved de allerede tidligere nævnte, 

 vigtige Studier over Sphagnum- Arternes Biologi, specielt deres For- 

 hold til Kalkopløsninger 1 ). Det er ikke Stedet her at komme ind 

 paa hele dette interessante Spørgsmaal; blot skal det fremhæves, 

 at Paul regner Sphagnum teres med til de forholdsvis faa „Flach- 

 moorsphagna", der kun er lidet følsomme overfor Vandets Kalk- 

 indhold 2 ). Det samme gælder S. subsecundum, S. contortum og 

 maaske enkelte andre, i alt Fald den i Arundineta og Magnocariceta 

 forekommende, men ogsaa i Danmark yderst sjældne S. platyphyl- 

 lum. Efter Forekomsten af S. Warnstorfii indenfor danske og 



1 ) Paul's Afhandlinger synes for lidet kendte; de er saaledes ikke opførte hos 

 E. Warming (1909) , hvor Sphagna endnu gaar for alle under ét at være 

 kalkskyende. 



2 ) E. Ramann (1893, S. 246) siger, at efter hans Iagttagelse „in der Mark" er 

 det altid Sphagnum teres, der optræder først paa Lavmose, og han anfører 

 her Sitensky som Støtte for Rigtigheden af Iagttagelsen (se Sitensky, S. 23). 



