— 359 — 



fremmede Lokaliteter at regne maa ogsaa denne Art utvivlsomt 

 tilhøre den Gruppe af Sphagna, der økologisk set er karakteriserede 

 som ikke-kalkfjendtlige; C. Warnstorf (1902 — 03) siger om den, 

 at den gærne optræder i Selskab med Sphagnum teres og som 

 oftest undgaar Højmoser 1 ). — Naar Sphagnum teres blandt de op- 

 regnede ikke-kalkfjendtlige Sphagna kan siges at være særlig karak- 

 teristisk for Vældmosen, beror det maaske paa, at denne Art har 

 en nordisk Udbredelse, bedst trives i et køligt Milieu. 



5. Foruden de i det foregaaende nævnte Mosser kan ogsaa for- 

 skellige Karplanter danne Associationer med et ejendommeligt 

 fysiognomisk Præg. Saaledes finder man undertiden Vældmoser, 

 hvor Equisetum palustre optræder i saa stort Antal, at den maa 

 siges at være dominerende; hidtil har jeg dog kun fundet smaa 

 Arealer af denne Equisetum palustr e-Mose. 



6. Hyppig er derimod den yderst ejendommelige G ar ex pan- 

 niculata-Mose, der aabenbart opstaar paa den af en eller anden 

 Grund mindre vanddrukne Paludella-Moses Overflade. Carex pan- 

 niculata forekommer vel, som alt nævnt, spredt i Paludella-Mosen, 

 men med dennes Overgang til et tørrere Stadie bliver den ikke alene 

 meget talrigere, men dens Tuer tillige kraftigere; den erobrer da ofte 

 ganske Overfladen og giver Mosen dens Præg. Ved Tuernes Tæthed 

 og Fasthed bidrager de i høj Grad til at gøre Overfladen, mindre 

 blød og fremme andre Glumiflorers og Urters Optræden. 



7. Hvor Carex rostrata faar saa stor Udbredelse i Mosdækket, 

 at den dominerer, hvilket dog synes at være sjældnere, frem- 

 kommer en Association, der kan benævnes Carex rostrata- 

 Mose. Overhovedet er denne Carex-krt aabenbart i Vældmose 

 noget udenfor dens egentlige Vokseplads; ti dens vegetative Udvik- 

 ling er ikke synderlig kraftig, og den blomstrer kun lidt. Men 

 ogsaa denne Art baner dog Vej for andre Karplanter, først og 

 fremmest Glumiflorer. 



x ) I denne Sammenhæng kan anføres en Passus i en af F. Kølpin Ravn (1904) 

 affattet Ekskursionsberetning (S. III): „Vi undersøgte her en Del Vandhul- 

 ler, Tørvegrave og Smaamoser, hvor vi bl. a. fandt Sparganium minimum, 

 Juncus obtusißorus, Pedicularis silvatica, Heleosciadium inundatum, Aneura 

 sinuata (Dicks.) Limpr. f. submersa (determ. G. Jensen) m. fl. ; flere af Vand- 

 hullerne var fyldte med prægtige Bevoksninger af Nymphæa alba, og i 

 mange saas en Del Gharaceer; Frk. Seidelin samlede her Chara hispida, 

 Ch. fragilis, Nitella opaca og gjorde den Iagttagelse, at disse kalkyndende 

 Planter mærkelig nok voksede frodigt Side om Side med de kalkskyende 

 Sphagnum- Arter." Desværre oplyses det ikke, hvilke disse Arter er. 



