— 371 — 



nestejorden og benyttedes formodentlig mest til Græsning 1 ). Jord- 

 bunden er en noget dyndblandet Tørv af 60—80 cm Mægtighed ; 

 mest tørveagtig er Jordbunden langs Krattets nordlige Side (Krattet 

 er af Form langstrakt omtr. i Retning af Vest— Øst). Det domi- 

 nerende Træ er Betula pubescens. Fra Krattets Midte, hvor Træ- 

 erne er højest, henved 8 m, aftager de i Højde i vestlig Retning; 

 længst mod Vest er Birkene nærmest Purrer. En Del af de store 

 Birke er flerstammede ; de er alle mere eller mindre overvoksede 

 af Lav, især Parmelia physodes. Af Alnus glutinosa fandtes (Sep- 

 tember 1910) kun 2 Individer, halvt udgaaede. Underskoven be- 

 staar af en meget rigelig Mængde Frangula alnus, Salix aurita 

 og S. cinerea. Sorbus aucuparia voksede paa nævnte Tidspunkt 

 kun som ganske unge Individer i Krattets Bund; muligvis er de 

 fremkomne, siden Græsningen hørte op. I Krattets vestlige Side 

 findes en Del Myrica. — Bundvegetationen bestaar af Aira caespi- 

 tosa, Calamagrostis lanceolata, begge i Mængde, Agrostis alba, A. 

 canina, Molinia, særlig langs den nordlige Side og her dominerende, 

 Holcus lanatus , Arundo phragmites, i svage Individer, Festuca 

 rubra, Juncus effusus, Aspidium dilatatum ? Coronaria, Feucedanum 

 palustre, Lysimachia vulgaris, Valeriana eæcelsa og Cirsium palu- 

 stre. I Forhold til Glumiflorerne er Urterne foreløbig tilstede i 

 langt større Antal. Mosser er uden Betydning. — 



Endnu findes i Jylland meget anselige Strækninger af Skov- 

 kær, saaledes i det lave Land Nord for Mariager Fjord, ligesom 

 Hals Skovene, Melholt Skovene o. a. Skovstrækninger Nord for 

 Limfjorden (Ove Paulsen, 1900, S. XXV) nærmest kan regnes her- 

 hen. Disse Skovkær ligger egentlig udenfor Omtale paa dette Sted. 

 Kun skal som et enkelt godt Eksempel nævnes Raakenbøl Skov 

 ved Hevringholm (G. M., F 19); det vil derigennem antydes, at 

 Vegetationen i Skovmosen og Skovkæret er i det væsentlige fælles. 

 Jordbunden er i Raakenbøl Skov en ca. 25 cm mægtig Morbund. 

 Det meste af Skoven er ganske vist ryddet; tilbage er et Parti 

 nærmest Vejen Bollegaard — Hevringholm, der gør et ret uberørt 

 Indtryk; Stød mangler. Hovedbestanden dannes af Alnus gluti- 

 nosa; meget rigelig er dog ogsaa Betula pubescens, der ofte er 

 mangestammet eller kortstammet; endvidere er Sorbus aucuparia, 



*) Siden 1907 er Krattet ad administrativ Vej blevet fredet, hvilket er saa 

 meget des heldigere, som man her vil have god Lejlighed til at følge den 

 videre Udvikling (se S. 28 og Fig. 9 hos A. Mentz, Naturfredning, Køben- 

 havn, 1909). 



24* 



