— 377 — 



godt formaar Ellen at hævde sig, medens Betula pubescens til Gen- 

 gæld, men formodentlig kun til en vis Grad , taaler det stagnerende 

 Vand, naar blot Næringsindholdet ej er for ringe 1 ). 



Under alle Omstændigheder danner Betula pubescens og Alnus 

 glutinosa to Associationer: Betula-Mosen og Alnus-Mosen, 

 der er forskellige ej alene gennem Hovedtræarternes ejendomme- 

 lige Fysiognomi, men tillige i høj Grad ved den indenfor deres 

 Omraade herskende Bundflora (se nedenfor). Af de øvrige Træarter 

 er Sorbus aucuparia meget hyppig, men forekommer som oftest kun 

 i spredte Individer. Lignende gælder Populus tremula, der dog 

 synes at være mindre almindelig end Sorbus. De øvrige Træer har 

 endnu mindre Betydning og naar sjælden nogen synderlig god Ud- 

 vikling paa Mosebund ; de enkelte, aabenbart selvsaaede Individer af 

 Pinus silvestris og Picea excelsa, jeg har truffet paa Moser, der 

 ikke er behandlede med Skovbrug for Øje, har alle i mere eller 

 mindre høj Grad baaret Præg af en tarvelig Vækst. 



Jo mere aaben Træbestanden er, des mere Plads bliver der 

 naturligvis for Underskov af de i Listen nævnte Buske. Men Under- 

 skoven dannes især af de store Salix-Årter og af Frangula alnus. 

 Disse Buske danner forøvrig paa mange Steder større og mindre 

 Krat, der er meget enstonige, og hvori Salix pentandra spiller Hoved- 

 rollen; i denne „Underskov uden Højskov" kan naturligvis ogsaa 

 andre Vedplanter findes indblandede: Betula pubescens, Solanum 

 dulcamara, Salix hastata, indtil 1 m høj, Myrica, ligeledes, o. s. v. 

 Tidligere er nævnt, at sidst nævnte Art kan være fysiognomisk 

 prægende (Myrica-Græsmose). 



Dværgbuskene (Chamæfyterne) har indenfor Krattet og Skoven 

 sædvanligvis kun ringe Betydning. Men ligesom man kan finde 

 Krat, der alene bestaar af Underskovens Nanofanerofyter, saaledes 

 kan man ogsaa træffe Græsmoser, der direkte gaar over i en Ghamæ- 

 fytformation ; der er ovenfor (S. 275) nævnt et Eksempel paa en 

 Molinia-Moses Overgang i en Galluna-Mose. Saadanne Moser, der i 

 Øjeblikket er erobrede af Dværgbuske, maa dog sikkert betragtes 

 som rent foreløbige Stadier, der, saa snart de beskyttes for Kreatur- 

 færdsel, vil gaa over i Krat eller Skov. 



x ) I Følge Tolf (1899, S. 17) er Birken fremherskende i „Löfskogskärren" 

 indenfor Vestmanlands Len; Arten nævnes dog ikke. Disse Løvskove synes 

 iøvrig meget lig de danske; Ledum forekommer foruden en hel Del fælles 

 Arter. — H. Paul (1910, S. 154) siger under Omtalen af „Moorwaldbestände " 

 og „Formation des Birkenmoores at Betula pubescens i Bayern er vig- 

 tigst som Mosetræ, langt vigtigere end B. verrucosa. 



