— 401 - 



mosser: Cephalozia catenulata, C. connivens, Lepidozia setacea, 

 Mylia anomala og Odontoschisma Sphagni. Og paa Puderne fore- 

 kommer som sædvanlig Gymnocybe palustris, Polytrichum commune, 

 Stereodon ericetorum og Hylocomium parietinum. Af Likener Cla- 

 donia rangiferina, 5 — 8 cm høj, C. uncialis, mindre almindelig, og 

 C. pyxidata. 



Omtrent de samme Cyperacéer som i St. Vildmose ses her. 

 Af de tuedannende er Eriophorum vaginatum den mest fremtræ- 

 dende, men ogsaa Scirpus caespitosus er hyppig. Eriophorum poly- 

 stachyum og Rhynchospora alba er som sædvanlig begge knyttede 

 til Sphagnum-Fladerne; derimod er Rhynchospora fusca ikke fun- 

 den. For Lundergaard Moses Vedkommende er Gyperacéerne stærkt 

 fremtrædende indenfor den større, nordvestlige Del af Mosen, me- 

 dens Calluna præger den mindre, sydøstlige Del. Allerede paa Af- 

 stand, saaledes fra Margretheshøj (ca. 800 m Vest for Udholm), hvor- 

 fra man har et ypperligt Overblik over Lundergaard Mose, faar 

 man Indtrykket af, at den nordvestlige Del er en næsten ren Erio- 

 phorum vaginatum— Sphagnum-Mose, den sydøstlige en Calluna — 

 Sphagnum-Mose. Dette Forhold skyldes uden al Tvivl den Om- 

 stændighed, at Lundergaard Mose er stærkest angreben af Udnyt- 

 telsen i Sydøst, Nord for den omtalte Vej. — Indenfor Kolmose er 

 Gyperacéerne mest raadende paa Midten, Calluna dominerende 

 langs Kanterne. Dette gør sig bl. a. gældende derved, at Eriopho- 

 rum polystachyum er kendelig stærkest fremtrædende paa den indre, 

 fugtigere Del; lignende er Tilfældet med Rhynchospora alba, der i 

 Mængde optræder paa de døde Pletters Algeskorper, og som under- 

 tiden helt erobrer deres Omraade ; den formerer sig her livlig ad vege- 

 tativ Vej (denne Aflæggerdannelse er iagttaget allerede af Lorenz; 

 se 1858, S. 290). 



Calluna's Andel i de to Mosers Vegetation er ovenfor antydet. 

 Den er ganske utvivlsomt den mest fremtrædende Vedplante, i 

 Sammenligning med hvilken Erica er meget mindre udbredt. Kon- 

 kurrerende er snarere Myrica, som i Lundergaard Mose kan være 

 næsten lige saa talrig som Calluna. I den større Del af Kolmose 

 optræder Myrica partivis, men er dog hyppig, i den sydvestlige 

 Del jævnt indblandet. Andre Vedplanter er ikke særlig talrige; 

 Oxycoccus er hyppigst; endvidere Andromeda, Empetrum, Salix 

 repens og Betula pubescens. 



Urter bringer kun ringe Afveksling ind i det yderst enstonige 

 Plantedække. Mest Betydning i saa Henseende har Narthecium 



Botanisk Tidsskrift. 31. Bind. 26 



