— 417 — 



die Eriken selbst auf einem ganz ähnlichen organischen Schlamm- 

 boden, aber von den Wurzelstöcken, die aus cylindrischen Holzfäden 

 gewirkt sind, wird er weit fester gebunden und zusammengehalten, 

 als von den zarten und vergänglichen Cyperaceenfasern" (S. 66). 

 Dette er dog ; som vi nedenfor skal se, ikke rigtigt. P. Graebner 

 nævner langt senere (1901, S. 181) den mellem enkelt staaende 

 Øer og Forhøjninger liggende „schlammige schwarze Moormasse, 

 die wohl deswegen, weil sie sich bei schwankendem Wasserstande 

 oder bei windigem Wetter in Bewegung befindet, nicht bewächst." 

 Hos C. A. Weber har jeg intet fundet om de døde Pletter, med 

 mindre de er identiske med de Embryoner af „Hochmoorteiche", 

 som han omtaler (1902, S. 77), og som skal være hyppige i nordvest- 

 tyske Mosmoser; han gør samtidig her og tidligere (S. 28) opmærksom 

 paa, hvor generende Algerne optræder overfor Sphagnum-Arternes 

 Vækst, især derved, at de i tørre Tider danner en tæt, pergament- 

 agtig Hud af grønlig eller smudsigviolet Farve. 



Fra finske Moser har H. Lindberg omtalt de døde Flader, idet 

 han indenfor Vasa Len har bemærket „bruna, dyiga ytor af död 

 Sphagnum." Ved mikroskopisk Undersøgelse af Prøver herfra „visade 

 det sig, att det Sphagnum-täcke, som af stagnerande vatten blifvit 

 dödat, bestått af Sph. Dusenii og Sph. papillosum" (1905, S. 305). 

 Her synes Pletterne altsaa at være af en anden Oprindelse. Lindberg 

 har gjort den Iagttagelse, at den Sphagnum-Art, som indfinder sig 

 paa de døde Sphagnum-Flader, er Sphagnum compactum , hvilket 

 svarer til, hvad jeg har set i Store Vildmose. Ligeledes, at større 

 og mindre Flader dækkes af Jungermannia inflata-, af saadanne 

 Flader har jeg fundet nogle i smuk Udvikling, f. Eks. i Fuglsø 

 Mose (Djursland). Andetsteds dannedes „den bruna, plana Sphagnum- 

 mattan till hufvudsaklig del af Sph. apiculatum" (S. 306). 



Endelig omtaler og afbilder L. von Post og R. Sernander 

 (1910) de døde Pletter eller „Höljor" med nøgen „Dy" fra Tørve- 

 moser i Närke som et Stadium af den regressive Udvikling, hvori 

 Mosernes Overflade befinder sig. *) Det er muligt, at disse Forfattere 

 har Ret i deres Betragtninger. Indtil videre kan jeg dog ikke, paa 

 Grundlag af danske Sphagnum-Mosers Forhold, se rettere end, at 

 de døde Pletter er et Fænomen, der særlig er knyttet til Partier 

 af Sphagnum-Mosen, som er udsatte for en vis Grad af periodisk 



a ) M. H. t. den af Sernander givne Fremstilling af de forskellige Maader, 

 hvorpaa „Höljor 14 kan opstaa, henvises til 1. c, S. 26. 



Botanisk Tidsskrift. 31. Bind.. 27 



