— 430 — 



De i Listen S. 414 opførte Vedplanters Betydning er ovenfor 

 omtalt. 



I Almindelighed vil Mosedannelsen indenfor Sphagnum- 

 Moserne være i første Række bestemt af de dominerende Sphagna; 

 og det er dem, der i overvejende Grad betinger de for Jordbunden 

 ejendommelige fysiske og kemiske Egenskaber. Først i anden Række 

 kommer den øvrige Plantevækst, navnlig tuedannende Gyperacéer 

 og Dværgbuske. 



I Sammenligning med Græsmosens Bund, der i Overfladen er 

 gennemvævet af Karplanternes Rhizomer og Rødder og derfor til 

 en vis Grad fast, er Sphagnum-Mosens Jordbund, hvor Karplanter 

 spiller en langt mindre Rolle, løs; denne Løshed skyldes netop 

 Fremhersken af Sphagna, som vel vokser tæt, men hvis vel be- 

 kendte Bygning og Voksemaade ikke des mindre betinger en over- 

 ordentlig Porøsitet af den Jordmasse, de ved deres Død efterlader 

 („Hundekød"). Kun tuedannende Cyperacéer giver Anledning til 

 Dannelsen af meget seje og faste Partier i Mosen, og jo talrigere 

 disse Arter er, des fastere vil Jordbunden naturligvis ogsaa vise 

 sig at være. En rigelig Indblanding af Dværgbuske (især Calluna, 

 Erica og Myrica) giver baade en fastere Konsistens og en stær- 

 kere Formuldingsgrad af Tørven, Egenskaber, der uden Tvivl er 

 af ikke ringe Betydning for dens Anvendelighed i Kulturøjemed 1 ). 



Sammenligner man dernæst Sphagnum-Mosens Jordbund med 

 Vældmosens, er der vel Lighedspunkter, for saa vidt som begge 

 Formationer er „Mosmose" ; størst bliver Ligheden selvfølgelig i 

 det Øjeblik, da Sphagna i Vældmosen bliver de sejrende. Men 

 den egentlige Paludella-Mose frembyder dog den væsentlige Forskel 

 fra Sphagnum-Mosen, at Paludella- og Philonotis- Arterne ved deres 

 Organisation og Voksemaade fremkalder Dannelsen af en Tørve- 

 masse af meget fastere Konsistens end den, der opstaar i Sphag- 

 num-Mosen. 



Udover disse Bemærkninger skal Spørgsmaalet om Tørvedan- 

 nelsen i Sphagnum-Mosen ikke nærmere berøres her. Derimod 

 vil det være nødvendigt kort at betragte Fugtighedsforholdene 

 i Sphagnum-Mosens Jordbund samt de for denne karak- 

 teristiske kemiske Egenskaber. 



a ) Zailer og Wilk (1907, S. 62) betragter den af et indenfor en Højmose fore- 

 kommende Vaccinieto— Gallunetum dannede „Heidetorf" ikke som Tørv,, 

 men som en „Rohhumusbildung". Nærmere Begrundelse savnes dog. 



