— 441 — 



Saaledes ses smukke Profiler i den tæt ved Ølstykke Station lig- 

 gende Mose, kaldet „Lyngen", som nu er dels sekundær Molinia- 

 Mose, dels Calluna-Mose, dels Betula-Mose. Paa adskillige Steder 

 har der for lang Tid siden, men dog snarest saa sent som i Løbet 

 af forrige Aarhundrede, været gravet 70 — 80 cm dybe, skaalformede 

 Grave; dybere har man antagelig ikke kunnet komme for Vand. 

 I Profilerne finder man disse Skaale udfyldte med Sphagnum-Tørv, 

 der er langt svagere formuldet og af Farve derfor meget lysere end 

 den ældre Sphagnum-Tørv. Efter Afvanding af Mosen er saavel 

 den ny som den gamle Sphagnum-Tørv nu dækket af en 20—30 cm 

 mægtig Molinia-Tørv. 



Flere andre Forff. giver Meddelelser om Genvæksten i Sphag- 

 num-Mosens Tørvegrave; der kan saaledes henvises til Sitensky (1891, 

 S. 29), G.A.Weber (1902, S. 160), der beskriver Regenerationen i 

 Randbæltet om Augstumal-Mosen, og som der finder en Blanding 

 af Højmoseplanter med saadanne, der er indvandrede fra Højmosens 

 Omgivelser, til Früh og Schröter (1904, S. 106), som giver for- 

 skellige Lokalitetsoptegnelser, o. a. Selv har jeg desværre for faa 

 Iagttagelser om Genvæksten i Sphagnum-Mosens Tørvegrave, til at 

 jeg kan sige noget alment derom; Sagen er iøvrig ingenlunde uden 

 Interesse for Forstaaelsen af Mosernes Vegetationsforhold i deres 

 Helhed. 



