— 446 — 



Lorenz (1858), af Früh (1883), af Tolf (1896) o. m. a. Men efter 

 kraftige, menneskelige Indgreb overgaar Sphagnum-Mosen i Calluna- 

 Mose og formentlig derefter i Krat- og Skovmose. 



3. 



Aarsagerne til Forskellighederne i de nævnte For- 

 mationers Konstitution og Udvikling maa især søges i den 

 Indflydelse, som de edafiske Faktorer udøver. 



Det er i første Række Jordbundens Næringsindhold, der 

 bestemmer Udviklingen af de forskellige Formationer — lige fra 

 Rørsumpen med dens rige Stofproduktion til Sphagnum-Mosen, hvor 

 Stofproduktionen trods et stort Vandindhold ytrer sig under langt 

 mere beskedne Former. 



Dyndengen, den nærmeste Forløber for Dannelsen af Græs- 

 mosens eutrafente Associationer, ejer en forholdsvis næringsrig Jord- 

 bund (se Analyserne Tabel 1, S. 269); denne betinger formentlig de 

 anselige, aarlige Afgrøder af en Plantevækst, der ganske vist for en 

 stor Del er bunden til en høj Grundvandstand, men hvis Vand 

 væsentlig er af te 11 ur i sk Reskaffenhed. Af en foreløbig og orien- 

 terende Undersøgelse kan det i denne Sammenhæng anføres, at 

 en Analyse af Vand fra en Dyndeng ved Viskum (se ovenfor S. 250, b)) 

 har givet til Resultat, at der pr. 1 findes 197,3 mg Kalk, beregnet 

 som CaC0 3 , 1,2 mg Fosforsyre (P 2 0 5 ) og 16,5 mg Kali (K 2 0). 



Græs m osens Tilstand opretholdes sandsynligvis paa Grundlag 

 af Vand, der bestaar af en Rlanding af atmosfærisk Vand med det 

 telluriske Vand, der dels ude fra Dyndengen, dels inde fra Land 

 siver ind i Græsmosens Jordbund. De i Tabel 2 (S. 322) anførte 

 Jordbundsanalyser fra de her omhandlede Moseformationer har 

 givet et Indblik i Forstaaelsen heraf; det er tidligere fremhævet, at 

 Indholdet af Kalk vistnok er af afgørende Retydning. Tillige bør 

 meddeles en enkelt Analyse af Vandet fra Græsmose, nemlig fra et 

 Areal udfor Viskum (se S. 276, i)). Af Kalk, beregnet som CaC0 3 , 

 findes pr. 1 169,5 mg, af Fosforsyre (P 2 0 5 ) 0,77 mg og af Kali (K 2 0) 

 5,2 mg. 



Udviklingen af Sphagnum-Mose, hvis Jordbund derimod er 

 yderlig blottet for Plantenæringsstoffer, og som er henvist til alene 

 at leve af det atmosfæriske Vand, fremmes, naar dette faar mere 

 og mere Magt. Medens de i Tabel 4 (S. 434) angivne Analyser fra 

 Sphagnum-Moser oplyser om den kemiske Sammensætning af Jord- 



