- 447 — 



bunden, kan her desuden anføres en Analyse af Vand fra Knud 

 Mose ved Herning (S. 405) ; det indeholder pr. 1 kun 3,6 mg Kalk, 

 beregnet som CaC0 3 ; i Sammenligning med Kalkmængden i Græs- 

 mosens Vand er denne Mængde jo overordentlig ringe. Af Fosfor- 

 syre (P 2 0 5 ) fandtes i samme Prøve 1,14 mg pr. 1, og af Kali (K 2 0) 

 4,0 mg. 



De ovenfor beskrevne Overgangsformationer er ligeledes op- 

 lysende. Jeg behøver i saa Henseende kun at referere til, hvad 

 der er sagt under Omtalen af følgende : Aira flexuosa-Mose i Nørre 

 Aa Dalen (S. 280); Eriophorum vaginatum-Mose sammesteds (S. 385); 

 Empetrum — Eriophorum vaginatum — Sphagnum -Mose sammesteds 

 (S. 387); Calluna-Græsmose (Try Mose) i Gjer Aa Enge (S. 292); 

 Eriophorum vaginatum-Mose (Rottrup Mose) sammesteds (S. 292 — 

 293 og S. 324); Tørveenge Nordvest for Store Vildmose (S. 299— 

 300); sekundær Molinia-Mose (Hunetorp Mose) Nord for Lunder- 

 gaard Mose (S. 301). Disse Eksempler viser alle — i Forbindelse 

 med Analyserne fra de rent overfladiske Sphagnum-Moser, som lige- 

 ledes er omtalte ovenfor — den m. H. t. Plantevækst og Jordbund 

 jævne Overgang mellem de to Hovedtyper af Mose-Plantesamfund, 

 Græsmosen og Sphagnum-Mosen. De er dernæst alle indbyrdes ret 

 forskellige Associationer. Deraf følger, at det vil være ganske 

 umuligt paa fyldestgørende Maade at karakterisere en Hovedtype 

 af Mose-Plantesamfund, sideordnet med de her opstillede og be- 

 nævnt „Overgangs-Mose-Plantesamfund" eller lignende; alle Over- 

 gangsformer er derfor her henførte til de Formationer, hvor de nær- 

 mest hører hjemme. 



At Sphagnum-Mosen kan opstaa direkte eller indirekte ved 

 Menneskets Hjælp, er ganske tydeligt; ti jo stærkere Afvanding et 

 Græsmoseareal bliver Genstand for, des mere overlades dets videre 

 Udvikling til det atmosfæriske Vands Indflydelse, idet Græsmosens 

 Bund, ligesom al anden Tørvebund, maa forudsættes at være i Be- 

 siddelse af en kun ringe Gennemtrængelighed for Vand. Faar Græs- 

 mosen Lov til at ligge urørt, vil den med Tiden og med Krat- 

 eller Skovmose som Mellemled overgaa i Sphagnum-Mose. Ogsaa 

 paa anden Vis, nemlig gennem Skovbrande, synes denne Ændring 

 at blive foranlediget eller i alt Fald fremskyndet ved Menneskets 

 Indgriben; E. Haglund (1908, 1909 a) har vist dette for svenske 

 Mosers Vedkommende, idet han hyppig finder Trækulaflejringer i 

 de Stublag, der danner Grænsen mellem et træbevokset Mose-Plante- 

 samfund og den efterfølgende Sphagnum-Mose; han opstiller endda 



