- 29 — 



naar en Højde af l 1 /2 — 3 Arshin (ca. 1 — 2,10 m), sjælden og kun 

 under særligt gunstige Forhold 2 Sashén (ca. 4,2 m). De har korte, 

 krumme, lavt og stærkt grendannende Stammer. Bladene er ind- 

 skrænkede til Minimum. Rodsystemet er i hvert Fald hos flere af 

 dem stærkt udviklet: hos Saxaul og Calligonum kan man se Rod- 

 grene løbe i Overfladen mellem Klitterne og give Fødsel til nye 

 Individer. De kan blive 5—7 Sashén (ca. 10,5 — 14,7 m) lange. 

 Disse Buske spiller en vigtig Rolle som Sanddæmpere. Vigtigere 

 end dem er dog Aristida pungens (0,7 — lm høj), der gerne vokser 

 paa selve Klittoppene, og Carex physodes, der vokser paa mere 

 rolige Steder, f. Eks. mellem Klitterne, og der væver Sandet sammen 

 med sin Rodfilt. Disse to er Sandørkenens „Erobrer og Regent". 



Af Repræsentanter for det øvrige Urteflor nævnes: Delphinium 

 camptocarpiim, Hypecoum pendulum, Roemeria réfracta, Malcolmia 

 africana, Spirorhynchus sabulosus, Astragalus sp. ; Erodium oxyr- 

 rhynchum, Alhagi camelorum, Senecio coronopifolius, sjældnere er 

 Dorema Ammoniacum, Sphaerophysa sp., Rheum sp. 



5. Forbjærgs- eller Stensteppen findes ved Foden af 

 Bjærge, mellem disse og Løsssteppen. Bunden er haardt Konglo- 

 merat. Det er en Ai*temisia-Steppe, A. nutans er Hovedplanten. 

 Til den slutter sig Stipa orientalis, Papaver pavoninum, Gruciferer, 

 Caryophyllaceer, Astragalus, Umbelliferer, (Zoshnia, Ferula), Com- 

 positeer {Centaurea ovina, pulchella, Balsamita, solstitialis, Cousinia 

 turcomanica, dichotoma, lyrata, Achillea santolina), Labiater, Liliaceer, 

 Græsser o. fl. Ved Vandløb ses TJlmus nuda og sjælden Busken 

 Zygophyllum eurypterum. 



6. Bjærgfloraen hører ikke til i denne Undersøgelse. 



Vi kommer derpaa til S. Korshinskys Arbejde: Skizzer af Turke- 

 stans Vegetation (1896). Det første Afsnit heraf handler om Trans- 

 kaspien. 



Som Sandørkenens „Normaltype", der er den mest udbredte 

 og bestandige, betragter Korshinsky „flade eller svagt bakkede Sand- 

 egne" af løst, men ubevægeligt Sand og bedækkede af en ganske 

 vist fattig, men dog forholdsvis rig og temmelig afvekslende Vegeta- 

 tion. Dennes mest karakteristiske Træk er, at den bestaar for- 

 trinsvis af træagtige x\rter: Haloxylon Ammodendron, Salsola Arbus- 

 cula, Calligonum, Ephedra, Ammodendron Karelini, Eremosparton, 

 Astragalus Ammodendron o. fl. Om Foraaret kommer hertil mange 

 Urter, de fleste enligt voksende, saa at de ikke danner noget 



