- 32 — 



Saxaul og Tamarisker, medens Lavninger imellem dem kan findes 

 dækkede af Capsella elliptica. „Sandsteppen" er som et næsten 

 roligt Hav og bærer et rigt Foraarsflor af Capsella elliptica, Rheum 

 caspicum, Calligonum, Atraphaxis, Lydum, Zygophyllum, Nitraria, 

 Poa bulbosa , Bromus tectorum, Avena sterilis, Hordeum murinum, 

 Stipa barbata. — Radde beskriver ogsaa Sandvoldene i de nord- 

 vestlige Dele af Omraadet; her, i Dalene og paa Voldsiderne, naar 

 Saxaul sin kraftigste Udvikling, medens Ammodendron Sieversii 

 foretrækker Bakkekammenes løse Bund. 



De bladløse Ørkenbuske findes næsten kun, hvor Sandet er 

 i Bevægelse, — paa gamle faste Sandbjærge ses f. Eks. Prosopis 

 Stephaniana , Heliotropium dasycarpum, Delphinium camptocarpum, 

 Artemisier og Gousinier. — Kun Planter med Knolde eller med 

 dybtgaaende Rødder holder sig længe grønne, andre brændes tid- 

 lig bort. 



Efter Raddes Mening er den relativt rigt bevoksede „Sandsteppe" 

 det sidste Stadium : det bevægelig Sand vil, overladt til sig selv, 

 efterhaanden blive bevokset, og derefter vil Terrænet langsomt ud- 

 jævnes. 



Rundt om i Raddes lange Rejsebeskrivelse findes mange Med- 

 delelser om Plantevæksten. Flere af dem vil blive nævnte i det 

 følgende. Afhandlingen refereres ikke her ret udførligt, fordi den 

 er saa let tilgængelig. 



M. P. de Semenov giver (1900) i sin Beskrivelse af det asiatiske 

 Rusland ogsaa den turkestanske Vegetations vigtigste Karaktertræk. 

 Han beskriver Sandørkenernes Træbevoksning, Haloxylon, Salsola, 

 Calligonum, o. s.v., („des arbres sans ombre, sans fraîcheur et sans 

 vie") og deres Betydning for Sandets Dæmpelse, han omtaler Ler- 

 ørkenernes Vegetation af Artemisier, Salsolaceer, Zygophyllum og 

 store Umbelliferer og deres hurtigt svindende Foraarsflor, og „Salt- 

 steppen" s med Aarstiderne farveskiftende Chenopodiacé-Vegetation, 

 og han nævner Flodbreddernes tætte Krat af Popler og Rør. Han 

 giver ogsaa en Mængde geologiske, meteorologiske og andre Oplys- 

 ninger. Til hans Inddeling af Sandørkenerne vil vi senere vende 

 tilbage. 



I den Petersborgske Forstjournal (1901) har W. Palezklt skrevet 

 en Afhandling, som hedder „Sanddæmpning ved den midtasiatiske 

 Jærnbane." Næsten den samme Artikel er fremkommet i „Russisk 

 .Skovbrugstidende" 1908 Nr. 31 og 32. Forfatteren har selv i 

 mange Aar ledet Arbejdet med at sikre den transkaspiske Bane- 



