— 37 — 



stærke Sollys. Der var intet grønt at se nogetsteds. Hvilken 

 Glæde det var at komme i Land og gøre de første Iagttagelser 

 over Asiens Natur ! Der var dog Planter paa Bjærgene, selv om de 

 stod spredt: Gagea, Tetradiclis og Arnebia og mange flere, men 

 disse tre var straks Repræsentanter for vigtige Ørken-Livsformer: 

 Geofyt, Halofyt og Annuel Foraarsplante. Mere var der knap 

 Tid at se: nu gik Toget østpaa, og for lange Tider tog vi Afsked 

 med det aabne Hav. Vi kommer igennem og over brunede stenede 

 Bakker og Flader med spredte blaagraa eller grønne Plantetuer, 

 fodhøje Umbelliferer og lave bladløse Buske. Saa gaar Solen ned. 

 Den næste Morgen ser vi det skønneste Syn, nogen har set: Jorden 

 er klædt i Blomster, det lyser rødt af Valmuer og Tulipaner, og 

 grønt Græs og Iris og en Mængde andre Blomster er blandede 

 imellem. Der er mange Fugle i Luften, og imellem Turkoman- 

 nernes kuppelformede Kibitker færdes græssende Kameler. Mod 

 Nord er Udsigten fri, men mod Syd spærres den af Kopet Dagh's, 

 de persiske Randbjærges, lave, skifrede Højder. 



Denne Skønhed varede hele Dagen. Næste Dag er alt for- 

 andret, nu farer Toget gennem Sandørkenen. Det er et forfærde- 

 ligt Øde. Et stivnet Hav i Storm, som Radde siger: uhyre Ocean- 

 bølger uden Bevægelse, kun Skummet paa Toppene lever, det er 

 Sandet, der fyger som en Røg derfra. Alt er graabrunt Sand, saa 

 langt man kan se. Ikke en Plante, — jo der kommer dog en, et 

 Græs paa en Klittop, dets stride Blade pisker i Vinden. Saa bliver 

 der flere. Og nu ser vi med Forundring Ristræerne. De staar i 

 det løse Sand, som fyger om dem. Deres slanke bladløse Grene 

 pisker i Vinden. Der er forskellige Slags, men de har det tilfælles, 

 at de ligner Riskoste eller snarere smaa afløvede Birke, og de er, 

 eller ser ud til at være bladløse. 



Saa passerer Toget Amu Daria ; dens brune Vand, som kommer 

 oppe fra Pamir, strømmer under os, medens vi langsomt kører 

 over den 3 km lange Bro. Ved Flodbredden vokser Popler og 

 mægtige Græstuer (Erianthus). 



Øst for Amu Daria passerer vi igen Flyvesandsørkener, og saa 

 kommer vi til Bucharas store Oase. Solen skinner over grønne 

 Marker og høje Popler og brune Lerhuse. Her er vort første 

 Maal. 



I disse Dage har vi gennemrejst og faaet et foreløbigt Kend- 

 skab til tre af Transkaspiens Vegetationsformationer, nemlig Ler- 

 ørken, Sandørken og Flodbreddernes Krat. Den første har vi set 



