— 38 — 



i dens frodige Foraars-Aspekt, som hovedsagelig karakteriseres af 

 kortlevende Annuelle, den anden, som vi saa i dens værste Form, 

 er ejendommelig ved de overordentlig strænge Kaar, som kun faa, 

 særligt udrustede Planter er i Stand til at leve under, og den tredje 

 endelig er en „Galleriskov", slavisk bunden til Flodens Kant. 



I det følgende vil vi betragte disse og et Par andre Forma- 

 tioner nøjere, men det vil være rigtigt først at give en Oversigt over 

 tidligere opstillede, transkaspiske Planteformationer og at forsøge en 

 Begrundelse af Valget af de Navne, som vil blive anvendte i det 

 følgende. 



Grisebach nævner for det „kaspiske Depressionsomraade", — 

 som han regner fra Skovens Sydgrænse i det europæiske Rusland 

 til Kaukasus og de persiske Randbjærge — tre Formationer, nem- 

 lig Græssteppe, Sandsteppe og Saltsteppe (I p. 455). Den første 

 af disse har Humusbund, det er den sydrussiske Steppe, som ikke 

 vedkommer os her. Under Saltsteppe opfører han en Række 

 andre „Formationer" (p. 461), som han dog ikke adskiller skarpt. 

 Følgende tre kan fremhæves: 1) Tør Lersteppe med enkelte Saxaul, 

 enaarige Chenopodiaceer eller Artemisia fragrans eller Anabasis 

 aphylla, 2) Mere fugtig Steppe med selskabelige Salsolacé-Buske og 

 Tamarisker, 3) Saltsumpe. 



Borszgzow har opstillet 3 „Omraader", (se S. 20 f.), nemlig 

 Saltørken, Lerørken og Flyvesandsørken, foruden to, som ligger 

 udenfor vort Omraade. Og Antonow endelig har foruden „Bjærg- 

 flora" fem Formationer, nemlig Løss-Ørken, Løss-Steppe, For- 

 bjærgs- eller Stensteppe, Sandørken og Flodbredders Krat. 



Af de nævnte Forfattere bruger Borszgzow som allerede nævnt 

 ikke Ordet Formation, og Antonow, som bruger det, definerer det 

 som en „naturlig Plantegruppe". Grisebachs Formationsbegreb er 

 velkendt (1838): En Gruppe Planter, som har en afsluttet fysiog- 

 nomisk Karakter og karakteriseres af en enkelt selskabelig Art 

 eller af flere Arter, som o mend forskelligt organiserede har en 

 fælles Ejendommelighed. 



Selv om der er Uoverensstemmelse mellem de nævnte For- 

 fatteres Opfattelse af Formationen og den, der vil blive gjort gældende 

 i det følgende, er det i dette Tilfælde af forholdsvis ringe Betydning. 

 Thi i Transkaspien er Naturforholdene saa ensformige og Grænserne 

 imellem i hvert Fald de vigtigste Formationer — dem, vor første 

 Jærnbanerejse viste os — saa tydelige, at der ingen stor Sandsyn- 

 lighed er for Misforstaaelser. 



