— 59 — 



Allerede omkring Midten af Maj begynder Halvørkenen at blive 

 gullig, ja mange Foraarsplanter har allerede kastet deres Frø i 

 April. Henimod Slutningen af Maj er saa godt som alle ikke xero- 

 filt byggede Planter visne eller stærkt i Færd dermed, og Sommer- 

 planterne bliver iøjnefaldende paa Foraarsplanternes Bekostning. 

 Billedet (Fig. 4) viser de krøllede visne gule Bladrosetter af Ferula 

 Asa foetida og mange graa Artemisia-Buske, som endnu ikke er i 

 Blomst. Jordoverfladen var paa dette Sted revnet af Tørke, men 

 i 7 cm Dybde var Løssen endnu mørk af Fugtighed. Det synes 

 altsaa snarere at være Luftens end Jordens Tørhed, der gør Ende 

 paa Foraarsvegetationen. 



Noget ind i Juni er det, der er tilbage af Foraarsplanterne, 

 saa tørt, at det brister og falder sammen ved Berøring. Det er 

 derfor snart borte, og da er Halvørkenen en Helørken og er ganske 

 lig den egentlige Lerørken. I det følgende behandles derfor de to 

 Ørkenformer sammen under det sidstnævnte Navn. 



Jordfladen er nogle Steder fuldstændig nøgen, men det al- 

 mindelige er, at den er plettet af spredt voksende Sommerplanter. 

 Af disse finder man gærne paa hver Lokalitet kun en enkelt eller 

 nogle ganske faa Arter, som saa skifter fra Sted til Sted. Stort er 

 Antallet af Sommerarter ikke, og vi vil hurtigt kunne faa et Over- 

 blik over dem. 



Sommervegetationen udgøres ofte alene af Artemisia, Borszczow 

 angiver Arterne A. fragans og monogyna, medens Eksemplarer, jeg 

 har bragt hjem, er blevne bestemte som A. herba alba. I alle 

 Tilfælde er det Arter, som staar A. maritima nær: sølvhvide Halv- 

 buske, stærkt grenede forneden og duftende. En saadan Bevoks- 

 ning (en „Wermuthsteppe") ses paa Billedet Fig. 4, og den kan 

 være ensforrnet over vide Strækninger. 



Andre Steder er Salsola rigida Hovedarten. Den er en Mellem- 

 ting mellem en Busk og en Halvbusk, halvmeterhøj, af et tørt og 

 pindet Udseende, i Reglen med mange døde Grene. Den bærer 

 stive cylindriske Blade. Til ganske samme Type hører Haloxylon 

 Ammodendron, Salsola Arbuscula (Fig. 12 og 38), subaphylla og 

 verrucosa, naar disse Arter vokser i Lerørken, medens de i Sand- 

 ørken har et helt andet Udseende. Lave Buske af bladløse Ephedra 

 alata, C alligonum- Arter og af den sukkulente, saltudskillende Beau- 

 muria oxiana er af en lignende Type. Smirnowia turkestana og for- 

 skellige Astragalus-Arter (A. Ammodendron, paucijugus, unifoliatus) 

 er indtil meterhøje Buske med oppustede Bælge og svagt udviklet 



