— 61 — 



ofte haarede Blade, som vedbliver at være det vigtigste Assimila- 

 tionsorgan. Den tredje Type vil jeg kalde Højbladsukkulen- 

 terne. De er karakteriserede ved et tydeligt Vand-Deplacement 

 (Burgerstein, Mesghayeff) , d. v. s. derved at Planterne selv for- 

 tærer nogle Organer for at holde andre oppe, og i dette Tilfælde 

 er det de egentlige Løvblade, som tømmes for Vand og visner, 

 medens Planterne koncentrerer deres Kraft paa Blomsterstanden. I 

 denne sidder hver Blomst indesluttet i sine tre skeformede Høj- 

 blade: Støttebladet og de to Forblade. Disse tre er meget sukku- 

 lente, de er paa deres Ydersider forsynede med Grønvæv, og det 

 er dem (og i ringere Grad Stænglerne) der vikarierer for Løvbla- 

 dene som Assimilationsorganer. Desuden maa de virke beskyt- 

 tende for Blomsterne, som sidder fast indeklemte imellem dem 

 (se Fig. 8). 



Til Højbladsukkulenterne hører Salsola incanescens, spissa og 

 sclerantha, HaMmocnemis Karelini. 



Disse Arter viser det nævnte Forhold saa tydeligt, at det hos 

 dem næppe er muligt hen' paa Sommeren at finde et eneste Løv- 

 blad. Hele Planten er besat med smaa kugleformede Legemer 

 (Blomsterne med deres Højblade), hvad der giver den et ganske 

 ejendommeligt Udseende (Fig. 8). Kødfulde Højblade omkring Blom- 

 sten er iøvrigt ogsaa hos de andre Typer en meget udbredt Karak- 

 ter, men naar Løvbladene er tilstede, faar Planten et andet Udseende. 



I Tilslutning til Højbladsukkulenterne kan nævnes Cerato- 

 carpus arenarius, mange Steder hyppig i Lerørkenen. Dens flade, 

 tornede, ikke kødfulde Blade mister i Sommerens Løb alt Blad- 

 kødet og reduceres til Torne, og Assimilationsarbejdet overtages af 

 de to sammenvoksede, ligeledes tornede Forblade. Hele Planten 

 danner en tornet Kugle paa indtil ca. 30 cm Diameter og af graa 

 Farve (se Fig. 66). 



Til Sommerplanterne maa endelig regnes en rød Lichen ; Le- 

 cidea decipiens, som nogle Steder vokser almindeligt paa Løssens 

 Overflade. 



Med Hensyn til Sommerfanerogamernes Bygning henvises til 

 Kap. 13, hvor de forskellige Typer af Ørkenplanter vil findes be- 

 skrevne. Her skal blot fremhæves deres vigtigste Træk. De Arter, 

 der vokser paa de gunstigste Lokaliteter, hvor Grundvandet ikke 

 er for langt nede, er for største Delen dem, der har det forholdsvis 

 rigeste Løvværk: Tamarix, Halimodendron , Prosopis, Peganum, 

 Zygophyllum, Pluchea , Inula, Alhagi har alle tydelige, grønne 



