— 68 — 



vækst end Ler 1 ). Det opsuger Vandet hurtigt, saa at dette ikke 

 faar Tid til at fordampe. Fra en ru og grovkornet Sandoverflade 

 fordamper ogsaa mindre Vand end fra en glat og finkornet Ler- 

 overflade. Og paa Grund af Sandets ringe Vandkapacitet ledes 

 Vandet til større Dybder, hvorfra det, da Sand kun i ringe Grad 

 virker kapillært, ikke kan løftes op til Jordens Overflade. Vandets 

 Fordampnings-Overflade kommer paa denne Maade til at ligge 

 nede i Jorden, hvor den er beskyttet af de overliggende tørre Jord- 

 lag (smig. Livingston 1906). Dybt Sand er en Bund, der passer 

 for Planter med meget lange Rødder. De risformede Træer og 

 Buske hører fortrinsvis til her. 



Skønt Sand kan optage langt mindre Vand end Ler kan (14,3 

 pCt. af Tørvægt, Løss 59,3 pCt., efter Clements, p. 34), er det op- 

 tagne Vand næsten altsammen tilgængeligt for Planterne: „Ecbard" 

 er kun 0,3 pCt., „Chresard" 14 pCt. (smig. ovenfor S. 49). Tallene 

 er naturligvis noget forskellige efter Sandets Egenskaber, navnlig 

 Kornstørrelse (Livingston 1905), men Undersøgelser over disse For- 

 hold vides ikke at være foretagne i Transkaspien. 



En særlig Betydning faar Sand, hvor det overlejrer Løss. Ned- 

 børen vil her fra Sandet ledes ned i de øvre Løsslag, hvorfra det 

 ikke kan fordampe, fordi Sandet beskytter det, men hvor det, hvis 

 Sandlaget ikke er for tykt, er tilgængeligt for Planterødder. De 

 naturlige Forhold er her særlig gunstige, og det er ogsaa paa Sand, 

 som overlejrer Løss, at man finder den frodigste Ørkenvegetation 

 om Sommeren (Se Kapitel 11). Disse Forhold efterlignes med Held 

 af Menneskene: i de tørre Egne af Nordamerika har man indført 

 „dry farming", hvilket bestaar i, at man sørger for ved særlige Red- 

 skaber altid at holde Undergranden fast, at den kan løfte Vand 

 op, medens Overgrunden holdes løs, at den kan beskytte Under- 

 grunden og selv miste det mindst mulige Vand ved Fordampning 

 (se Matenaers). 



Skønt Sand lettere udvaskes end Ler, er dog Jordvandet i 

 Sandørkenen næsten altid salt, og Gibskrystaller findes ofte i Mængde 

 i en Dybde af l h — 1 Meter (Palezkij p. 36). Sandplanterne er 

 ogsaa for manges Vedkommende halofytisk byggede. 



Hvor der intet Vand er, er Ørkensandet en overordentlig varm 

 Bund, saa meget mere som det ikke er hvidt men brunt. Ekspe- 

 ditionen har paa en Sommerdag maalt 53° C. tæt under Sandets 



: ) Fitting (S. 251) finder ogsaa, at Saharas Sandplanter har et lavere osmo- 

 tisk Tryk end Stenørkenens Planter, selv naar det er de samme Arter. 



