- 88 — 



den, skønt Foraarsplante, dog spiller en Rolle om Sommeren der- 

 ved, at dens Rhizomer og Rødder holder fast paa Sandet. 



Paa Fig. 16 ses, at Sletteørkenens Vegetation kan være for- 

 holdsvis tæt. Andre Steder kan Planterne dog staa langt mere 

 spredt, ja Sletten kan se nøgen ud, saa man maa søge efter Plan- 

 ter. Kun om Foraaret er der altid en rigere Vegetation. 



Arterne er for en stor Del de samme som i de andre Former 

 af Sandørken (Underformationer), og Livsformerne er det ogsaa: 

 foruden Smaabuske har vi af Urter: tornede Arter (Alkagi, nogle 

 Salsola- Arter, Ceratocarpus), haarede Arter (Goebelia, Kochia, Bas- 

 sia, Heliotr opium, Salsola sclerantha, Artemisia, Convolvulus), men 

 de sukkulente Arter træder som sagt tilhage (Suœda, Salsola). De 

 fleste Arter er Stauder eller Halvbuske, til de sidste hører Kochia 

 prostrata, Suœda dendroides (?), Artemisia og nogle Convolvulus- 

 Arter. Enaarige Sommerplanter er Kochia stellaris, Bassia, Salsola- 

 Arter, Ceratocarpus. 



Overser vi Livsformernes, og da navnlig de annuelle Sommer- 

 planters Fordeling paa de tre Underformationer af Sandørkenen, 

 finder vi de enaarige udgørende den største Andel af Planterne i 

 den levende Ørken og den mindste i Sletteørkenen. Af de oven- 

 for for hver Underformation angivne urteagtige Plantearter er i den 

 levende Sandørken 62 pCt., i Bakkeørkenen 44 pCt. og i Sletteørke- 

 nen 25 pCt. enaarige. Vel kan man ikke lægge videre Vægt paa 

 disse Tal, fordi de anførte Plantelister sikkert er ganske ufuldstæn- 

 dige, men de har en vis Værdi, fordi de viser i samme Retning 

 som den umiddelbare Iagttagelse. Denne har navnlig lært mig, at 

 i den levende Ørken er de urteagtige Planter — hvis der over- 

 hovedet er nogle — fortrinsvis Enaarige, medens disse paa det 

 mere dæmpede Sand træder mere tilbage for Stauder og Halv- 

 buske. Dette er jo naturligt nok, thi Stauder kan, hvis de ikke 

 som Aristida har en overordentlig Modstandsevne mod Sandflugt, 

 være sikre paa før eller senere at blive kvalte af en fremskridende 

 Barchan, — og de færreste, om nogen, naar at sætte Frø allerede 

 første Aar, — medens de enaarige Planter paa Grund af deres kor- 

 tere Levetid vil have større Sandsynlighed for at kunne leve, til 

 Frøene er modne. 



Med Hensyn til Forskellen mellem Bakke- og Sletteørken i 

 Antal af Enaarige, synes det at være de enaarige halofile Gheno- 

 podiaceer, der fremkalder denne, da disse som ovenfor sagt lever 



