— 138 — 



fy terne er den talrigste Livsform, derefter Hem ikryptofy terne og 

 derefter Fanerofyterne. Af de følgende Talrækker („Spektra") 

 hidsatte for Sammenlignings Skyld, har jeg selv udregnet de to første, 

 Yekaterisnoslaw efter Békétoffs Flora og Pamir efter O. Fedtschen- 

 kos Flore du Pamir, med Supplementer og egne Tilføjelser. De øvrige, 

 nemlig Death Valley (i det vestlige Nordamerika), Samos, Libyske 

 Ørken og Gyrenaica (Barka) har jeg ligesom „Normalspektret" taget 

 fra Raunkiær (1908 P. 55). „Normalspektret" er det biologiske 

 Spektrum for 400 Arter, udtagne vilkaarligt af en Fortegnelse over 

 hele Jordens Planter, og det skulde altsaa være hele Jordens Spek- 

 trum. Sammenligner man det med Transkaspiens Spektrum, vil 

 man se, at dette sidste har forholdsvis langt flere Therofyter og 

 langt færre Fanerofyter end Jorden betragtet som et Hele, medens 

 de øvrige Afvigelser er af mindre Betydning. Transkaspien ligger 

 altsaa udenfor Fanerofyt-Omraadet, det Omraade, der har Fanero- 

 fyt-Klima, d. v. s. et tropisk Klima med rigelig Nedbør. 



Derimod er der i det væsentlige Overensstemmelse mellem 

 Transkaspiens Spektrum og de tilsvarende Spektra for Samos, Li- 

 byske Ørken, Gyrenaica og Death Valley. Thi alle disse Spektra 

 har deres Tyngdepunkt i Therofyterne. I de varmere af de paa- 

 gældende Egne, Libyske Ørken og Death Valley, bliver Ghamaefyter 

 og Fanerofyter tillige fremtrædende. 



Med Hensyn til biologisk Spektrum hører saaledes Transkas- 

 pien sammen med Middelhavslandene, i det mindste de østlige. At 

 i det mindste en Del af de vestlige Middelhavslande ogsaa hører 

 herhen, kan man slutte af, at der i de iberiske Stepper findes 35 

 pCt. Therofyter (Willkomm 1894 S. 280). 



Alle disse Therofyt-Spektra er betingede af det samme Klima: 

 Vinterregn og tør varm Sommer. Dette udgør et Led af, hvad 

 Raunkiær kalder en C-Klimarække, d. v. s. en Række, som begynder 

 ved Ækvator med tropisk og fugtigt Klima, medens Fortsættelsen 

 nordefter sker ved, at ikke blot Varmen, men ogsaa Nedbøren af- 

 tager, i det mindste for Sommerens Vedkommende. Vi faar saa- 

 ledes et tørt Klima, karakteriseret ved „Therofyt-Spektrum". Endnu 

 længere imod Nord tiltager Nedbøren igen, og vi faar et tempereret 

 Hemikryptofytklima, som i de arktiske Lande afløses af et Cha- 

 mæfytklima. Saadanne G-Klimarækker findes især i den vestlige 

 Del af de store Kontinenter. Death Valley har det ugunstige tørre 

 Klima i Rækken gennem Vest- Amerika; Transkaspien og Middel- 



