— 179 



af Saltkonkretioner, der sidder som smaa hvide Pletter over Gruber, 

 i hvis Bund de udskillende Kirtler findes : Disse (Fig. 46 B) er i Byg- 

 ning meget lig de Kirtler, som Volkens (Tab. V) har afbildet for 

 R. hirtella. Som bekendt mente Volkens, at de udskilte Salte om 

 Natten indsugede Vand fra Atmosfæren (Dug), hvilket kunde op- 

 suges af Kirtlen og saaledes komme Planten tilgode. Marloth(1887 

 S. 321) bestrider dette, idet han erklærer det umuligt, at Bladets 

 Kirtler skulde kunne opsuge Vand fra Overfladen uden at faa Sal- 

 tene med. Tvært imod, Saltopløsningen paa Overfladen maatte 



Fig. 46. Reaumuria oxiana. A og B: Dele af Bladtværsnit. A visende Skle- 

 renkymceller og B en Saltkirtel. X 202. G: Fladesnit af Palissadevæv, visende 

 Palissadeceller og Sklerenkymceller blandede. 



suge Vand fra Kirtlen. Det er dette, der efter Fittings Mening 

 sker (1. c. S. 267, Anm). Og hvad der er vigtigere, Fitting er 

 kommet til det Resultat, at Planterne i Ørkenen ophober Salt i 

 deres Indre indtil et specifisk forskelligt Maksimum, og at de i 

 denne fysiologisk betingede Begrænsning i Saltophobning har et 

 tilstrækkeligt Middel til at undgaa for høj Koncentration. Saltet 

 er maaske til Nytte, idet det muligvis er et af Midlerne til at op- 

 naa det høje osmotiske Tryk, som Fitting har paavist hos Ørken- 

 planterne, og som gør det muligt for dem at aftvinge Jorden Vand. 

 Endvidere udskilles der foruden Klornatrium ogsaa kulsur Kalk, 

 ofte i stor Mængde, saa at det er slet ikke sikkert, at særlig Ud- 



12* 



