924 



Arter, som tillige findes i Balchash-Bassinet, hvis Naturforhold saa 

 vidt vides er omtrent identiske med Transkaspiens og uden Over- 

 gang. Derimod er Dsungariet holdt udenfor, og Arter, der ogsaa 

 findes her, regnes til dem med østlig Udbredelse (betegnede H). 

 Dette har jeg ment at maatte gøre, for det første for overho- 

 vedet at faa en Grænse mellem østlige og endemiske Arter, og for 

 det andet fordi Dsungariet, skønt Naturen der meget ligner Balchash- 

 Bassinets, dog gennemgaaende ligger højere og ogsaa ifølge Bunge 

 (1880, Nr. 26) i plantegeografisk Henseende i nogen Grad adskiller 

 sig fra de vestlig liggende Lande. 



Heller ikke Planter, der findes i de nord for Aralsøen liggende 

 Egne, er regnede som endemiske. Det er ganske vist umuligt at 

 drage nogen naturlig skarp Grænse, som kunde skælne mellem 

 Transkaspien imod Syd og Kirgisersteppen imod Nord, men at den 

 Grænse, jeg har valgt, omtrent ved den 46° nordlige Breddecirkel, 

 ikke kan kaldes meget forkert, er jeg bleven bekræftet i ved Sa- 

 witghs nylig udkomne Arbejde. Heraf ser man nemlig, at flere 

 Planter, som er almindelige i Mellemeuropa, forekommer i Ørkenen 

 Nord for Aralsøen; se S. 4. 



Af endemiske Arter er der ifølge den udførte Beregning 169 i 

 det transkaspiske Lavland, eller 22 pCt. af det samlede Artsantal. 

 Hvis Omraadet havde været anderledes begrænset, saa at det 

 havde spændt videre og omfattet f. Eks. hele Vest-Turkestan, ind- 

 befattet Bjærgegnene, er det sandsynligt, at Endemismen vilde have 

 været større, men den havde da ikke kunnet opfattes som et Ud- 

 tryk for eller som sammenhængende med de ensartede Naturfor- 

 hold, som hersker og har hersket i den transkaspiske Lavning. 

 Idet Omraadets Grænser er trukne saa snævert som her er sket, 

 maa vi have en vis Ret til at se en saadan Sammenhæng, idet vi 

 dog maa huske, at Endemismen afhænger ikke blot af Mængden 

 af dannede Arter, men ogsaa af disse Arters Vandrings- og Til- 

 pasningsevne. Endemismen vilde ogsaa have været større, hvis 

 vort Omraadets Nordgrænse havde været lagt længere ud. Hvis 

 Kirgisersteppen og den østlige Del af Giskaukasien, indtil Jergeni- 

 bjærgene, havde været medregnet; havde f. Eks. endel Ghenopodi- 

 aceer, (f. Eks. Nanophytum, Alexandra, Of aiston) Calligonum- 

 Arter og Ammodendron maattet betragtes som endemiske. Men 

 som ovenfor paapeget er Naturforholdene og Vegetationen ikke saa 

 lidt anderledes i disse nordligere Egne. 



