— 301 — 



noget om, hvor fint et Instrument man spiller paa, hvor forsigtig 

 man skal være. Men de ranke Former kan have noget fristende 

 ved sig, den ranke hollandske Eg kan friste til at give den For- 

 trin for den danske. Jeg tror imidlertid, at man skal vogte sig, 

 jeg tror — i Modsætning til mange Forstmænd — , at man nødig 

 skal indføre det fremmede, helst hente Frøet saa nær som mulig 

 ved Voxestedet; man skal bruge det givne, men gøre det bedste 

 ud deraf, og dette gør man — efter min Opfattelse — dels ved 

 at tage Frø af gode Modertræer, dels ved at anvende tæt Kultur; 

 ved den store Tæthed forbedrer man vel ikke Racen, men man 

 erholder et større Udvalg, hvorved man faar det i sin Magt, at 

 Bevoxningen kan komme til at indeholde flere udmærkede Individer 

 (Plusafvigere). Der er mange, som anser Forandring for at være 

 ensbetydende med Forbedring, men man skuffer sig tiere end man 

 frembringer en Strømkæntring. Jeg for mit Vedkommende mener, 

 at man skal give den danske Eg Fortrin for den fremmede, ja 

 selv for den hollandske — om jeg end indrømmer, at det er 

 muligt, at den hollandske Eg kan give ypperlige Bevoxninger, 

 mener jeg dog, at man er paa den sikre Side ved at vælge Frø 

 af danske Ege — og det ranke Præg kan ogsaa ved omhyggelig 

 Udhugning komme frem i Bevoxninger af dansk Proveniens 1 ). 



Det samme gælder for Bøg ; man skal formentlig give Egnens 

 Frø — men hentet fra de bedste Modertræer — Fortrin for 

 fremmed, man skal anvende Frø, der giver Planter med tykke, 

 svulmende Knopper — kan man tillige som paa Sydfyen opnaa 

 de lange, rette Sommerskud, ja, saa er det jo fortræffeligt, — 

 men hvis de lokale Forhold ikke tillader saadanne at udvikle sig, 

 maa man helst nøjes med den mere robuste Form med de korte 

 Sommerskud. 



Skovbrugeren skal, efter min Opfattelse, kun efter omhygge- 

 lig Prøve, langsomt og nølende indlade sig med det ny, det 

 ukendte, thi Risikoen, Faren derved er saa stor, fordi det i Kul- 

 turens første Leveaar kan se lovende ud, om der end til Enden 

 kun opnaas et kummerligt Resultat eller intet Resultat; man 

 maa helst være forberedt paa de vidunderligste Overraskelser — 

 og saafremt man gaar ud fra, at de altid er af glædelig Beskaffen- 

 hed, vil man let finde sig skuffet. 



! ) Wagner advarer i »Die Grundlagen der räumlichen Ordnung im Walde« 

 imod overhovedet at hente sit Frø andetsteds fra; han tilraader at tage 

 det netop fra det Sted, hvor Foryngelsen skal foregaa. Wagner om- 

 taler dog ogsaa den Mulighed, at man kan være tvunget til at hente 

 Frø fra andet Sted, men saa helst fra samme Distrikt eller fra et Sted 

 med ganske de samme Forhold i alle Retninger. 



Botanisk Tidsskrift. 32. Bind. 20 



