1. Skov 



3 



børen er fordelt over alle Aarstider, størst i Juli — Sept., mindst i 

 Foraarsmaanederne. i Middeltal 614 mm aarlig for hele Omraadet. Ej 

 heller har vi saa kold og stærk Blæst, at Skov ikke kan vokse over 

 hele Landet, undtagen visse smaa Strækninger, hvor Skov i alt Fald 

 med Vanskelighed kan trives. 



Jape tus Steen str up skrev 1842: »De allerældste korte Beret- 

 ninger omtale vort Land som tæt skovbe vokset, som en sammenhæn- 

 gende Urskov«. Det fremgaar utvivlsomt ogsaa af alle historiske og 

 geologiske Vidnesbyrd, at dette i det store og hele maa være rigtigt, 

 selv om det maaske ogsaa er rigtigt, at Jyllands store Hedeflader 

 med deres udvaskede, næringsfattige Sand aldrig har baaret sammen- 

 hængende Skov. (Efter Professor Norén i Upsala betyder Navnet 

 »Danmark« flad Mark med Skov 1 ). 



Ved »Urskov« forstaar vi en Skov, i hvilken den hele Plante- 

 vækst befinder sig i samme Tilstand som for maaske A årtusinder 

 siden, i hvilken Naturen uforstyrret opbygger, forynger og ødelægger 

 Samfundet, og i hvilken Menneskets Indgriben er indskrænket til et 

 rent forsvindende Mindstemaal (f. Ex. derved, at omstrejfende Jæger- 

 folk udnytter dens Vildt og fælder mindre Træer for at gøre Ild ved, 

 eller rydder en begrænset Plads for at anlægge deres Hytter). 



De tropiske Urskove er sammensatte af Hundreder af forskellige 

 Arter; selv de relativt fattige og ikke længer helt oprindelige Skove 

 (Brasilianerens »matovirgens« o: jomfruelige Skove) om Lagoa Santa i 

 det indre Brasiliens Savanne-Egne, som maaske alle en Gang har 

 været omhuggede, for at Jorden efter brasiliansk Skik i nogle faa 

 Aar kunde tjene til Dyrkning af Majs og andre Kulturplanter, er 

 dannede af o. 400 Arter af Træer, større og mindre, og dette paa et 

 Omraade, som ikke er mere end omtr. 3 Kvadratmile stort 2 — unægte- 

 lig et Vidnesbyrd om Tropernes uendelige Rigdom. Men en Urskov 

 kan godt være dannet af en enkelt Art af Træ; de store Lærke- 

 skove, som findes i nogle af Sibiriens allerkoldeste Egne, hvor det er 

 den høje Sommervarme, der betinger deres Trivsel, er væsentlig dan- 

 nede af en enkelt Træ-Art. 



Af Urskov har vi nu ingen i Danmark og kun lidt i hele Europa. 

 I enkelte af Mellemeuropas Bjergegne findes endnu lidt Urskov, til 

 Dels og maaske væsentlig bevaret, fordi de er fredlyste af de rige 

 Familier, som ejer dem, men ogsaa fordi de ligger saa afsides i 

 Bøhmens og Schlesiens Bjerge, er saa vanskelig tilgængelige, har rig 

 Nedbør, og ikke er udsatte for at bruges til Jernudsmæltning. 



1 Se dog Johs. Steenstrup i Danmarks Riges Historie 1: 167. 



2 Warming, 1892, Lagoa Santa. K. D. Vidensk. Selsk. Skr., VI, 6. 



1* 



