s 



1. Skov 



Høj buske (omt. 1—4 m høje Buske) og Smaa-Træer af andre Arter 

 dannet Lag, Underskoven; oftest er det Hassel, Tjørn o.a. Buske, 

 der er de talrigste, og som gør den Nytte, at de skygger over Jord- 

 bunden, holder den passende fugtig og værner mod Træk gennem 

 Skoven (Fig. 2); dertil kommer 3) Bundlaget, som kan være delt 

 i to Etager (Højstauder, Lavstauder), og 4) Jordens mere eller min- 

 dre usynlige Baad' plante- Vegetation, Jordvegetationen. 



I Blandingsskove kan Antallet af Lag blive større, idet de lavere 

 Arter af Træer danner Lag under de højere, og det samme er ogsaa 

 Tilfældet f. Ex. i Egeskove, hvor der kultiveres Bøg under Egene 

 for at oprense Egenes Stammer og gøre dem ranke; men i saadanne 

 Tilfælde bliver Lagene ogsaa mindre skarpt adskilte 1 . 



De forskellige Lag i Skoven dannes som anført ikke blot af for 

 skellige Livsformer, i alt JFald delvis, men der maa nødvendigvis og- 

 saa fremkomme økologiske Forskelligheder mellem dem paa Grund af 

 den forskellige Lysstyrke, Luftfugtighed, Vindstyrke m. m., som de er 

 udsat for; ogsaa Forskelligheder i Frøspredningsmidler forekommer, 

 hvad Sernander har paa vist 2 . 



Til Oplysning om Forstvidenskabens Anvendelse af nogle Navne her i 

 Landet kan følgende anføres: I Danmark er Højskovsdrift fremherskende, og 

 den danske Forstvidenskab bruger Ordet „Højskov" om enhver Træ-Be- 

 voksning, høj eller lav, der er fremgaaet af Frøplanter. „Lavskov" kaldes 

 derimod den Skov, der er opstaaet af Stødskud eller Rodskud, altsaa af 

 stævnede Træer („Stævningsskov"), og ofte er en broget Blanding af Arter, 

 Skyggetræer saa vel som Lystræer. Mellemskov er en Skov, der er Stæv- 

 ningsskov med enkelte, spredte, høje Overskovstræer. Navnene er vel hen- 

 tede fra Tysk: .„Hochwald" betegner den fornemme Skov, „Niederwald" den 

 socialt lavere eller simplere. 



Ved Kratskov forstaaes vel i Almindelighed en lav og ret lysaaben 

 Skov med en stor Mængde Buske og lave Træer i blandet Bevoksning. 

 Den kan derfor frembyde noget meget uordentligt og være vanskelig at pas- 

 sere. Den er vist allevegne i vor Natur et sekundært Samfund, frembragt af 

 Mennesket og dets Husdyr. Krat er derimod sammensat alene af Buske 

 og naaer derfor aldrig nogen betydelig Højde (oftest vel 2 — 3 m). 



I det følgende vil af Skovens Livsformer Træerne og Buskene og andre 

 forveddede Typer blive omtalte først; i senere Kapitler vil Urtevegetationens 

 og andre, ikke forveddede Typer kortelig blive karakteriserede. 



1 Svenske Botanikere adskiller efter Finnen Hult s Forbillede følgende Lag: 

 1) Trælaget, som ogsaa findes delt i to: højeste, laveste; 2) Busklaget (fra 90 cm — 

 4à5ra); 3) højeste Marklag („fältskikt"), 45 til 80—90 cm; 4) Mellemste Marklag, 

 10 — 45 cm. 5) Laveste Marklag 5 — 10 cm. 6) Bundlaget, op til 5 cm (Mosser, 

 Laver, Alger). Til højeste Marklag maa saadanne Arter høre som Skovkørvel, 

 Skovgaltetand, flere høje Skovgræs, saasom Milium; til mellemste f. Ex. Bingelurt, 

 Skov-Rapgræs; til laveste Skovsyre, Skovviol, Skovmærke, Majblomst, Blaa Ane- 

 mone o. s. v. 



2 1909. Jvfr. ogsaa Yapp 1912. 



