32 



2. Vedplanternes Livsformer 



i et fremmed Land og staar over for Vedplanter, som han ikke tidligere har 

 gjort Bekendtskab med, vil han i de fleste Tilfælde næppe have Lejlighed 

 til at faa afgjort, om en Art er et „Busktræ" eller „ægte Busk", hvilke jo 

 efter Lindman kan findes blandede i samme Plantesamfund. 



En Del af de af Lin dm an til Luftvedplanterne henførte Arter vil 

 ved nærmere Undersøgelse vise sig virkelig at have deres Grensystem ud- 

 springende under Jorden. Dette 

 gælder f. Ex. Syrenen. Jeg har 

 ikke, som Lindman, fundet Rod- 

 skud hos nogen af Syringcis Ar- 

 ter, men de kan naturligvis godt 

 forefindes ; derimod har jeg, som 

 anført S. 23, fundet Underjords- 

 Udløbere hos den, ægte Lavblads- 

 udløbere. Denne for o. 20 Aar 

 siden gjorte Iagttagelse verifice- 

 rede jeg i Aar (1915) sammen 

 med Bot. Gartner Lange; den før- 

 ste Busk, vi undersøgte, havde 

 saadanne. De tykkeste, jeg har 

 set, var o. 1,8 cm tykke med 4 

 Aarringe. 



I en anden Række Tilfælde 

 kan Individerne stamme fra Rod- 

 skud, der grener sig under Jorden. 

 Saadant er almindeligt hos Tidse 

 (Hippophaë rhamnoides) ; det ses 

 allerede paa Fig. 101 i „Dansk 

 Plantevækst", 2, „Klitterne", men 

 tydeligere af hosstaaende, for man- 

 ge Aar siden tegnede Figur 23. 

 Tidsen er i de allerfleste Tilfælde 

 i Jyllands Klitegne en lav eller 

 middelstor Busk; højest har jeg set den paa Møens Lille-Klint (vist 4 — 5 m 

 høj), og rimeligvis er der her i dette tætte, paa mange Steder ganske uvej- 

 somme Krat ogsaa Eksemplarer med Træform, hvad jeg har forsømt at 

 iagttage; men de fleste er ganske sikkert Buske. Ude paa Græsbakkerne 

 udenfor den egentlige Krat -Skov mylrer smaa Tuer som Rodskud op af 

 Jorden og truer med at erobre yderligere Terræn fra Græsmarken. 



Til de rodskuddannende Arter hører ogsaa Lyngen. Paa nylig afbrændte 

 Heder, hvor Lyngens brunliggrønne Skud begynder at titte frem af den kul- 

 sorte Jord, har man rig Lejlighed til at se spæde, bleggrønne Knipper af 

 Skud udgaa fra underjordiske Aksedele, der i de fleste Tilfælde synes at 

 være Rødder; de staar saa tæt, at jeg i Regelen straks har opgivet at ud- 

 rede det indbyrdes genetiske Forhold 1 . 



Fig. 23. Hippophaë rhamnoides. Dele af Rødder med 

 Rodskud. I A ses to saadanne, der straks grener sig; 

 i B ses 4 Rodskud, som er forsynede med en kraftig 

 Rod hver. (Eug.W.) 



Lit.: Blomquist 1911; Lindman 1914; Raunkiær 1907; Sylvén 1906; 

 Warming 1884, 1898, 1908, 1915. 



1 Warming, Fra det brændte Himmelbjerg, Bot. Tidsskr. 33: 112. 



