3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 51 



men Etatsraad Forchhammer fik Sagen neddysset. En Skovfoged Rosen salte 

 saa en Jernplade med Navnetrækket F. VII, L. D. i Stedet og blev til Tak 

 forfremmet til Skovrider. Avnen blev senere dræbt af Polyporus radiatus. 



I Norge findes Ege med 7—8 m Omfang (se »Naturen« 1912: 334; 

 1913: 29; 1915: 380 samt Schübeier). Den største Stilk-Eg var noget 

 efter forrige Aarhundredes Midte 37,6 m høj og 94 cm over Grunden 



Fig. 37. Ambrosius-Egen ved Valdemarsslot (Taasinge). 4. Juni 1915. Omfanget var 6,10 m. 



7,8 m i Omfang; da den 50 Aar senere fældedes, synes den ikke at 

 være bleven maalt. Ogsaa Sverige har store Ege, f. Ex. Ava-Eken 

 paa Fåro (i 1910 5,30 m Omfang) og »Kungs-Eken« i Värmland (for 25 

 Aar siden »dryga 7 alnar i omkrets vid roden«). Tyskland har mange 

 flere. Her kan blot nævnes, at i det østlige Holsten er der 87 Træer 

 med Omfang fra 4,20—8,60 m, til Dels afbildede i »Die Riesen der 

 Pflanzenwelt« (i Følge Knuth). Heering nævner fra Slesvig flere med 

 Omfang 3,36—6,25 m. Fra Frankrig nævnes en Eg, som 1860 var 

 20 m høj og havde et Tværsnit af 7 m (altsaa omtr. 22 m Omfang). 

 Naar man har villet sætte dens Alder til 2000 Aar, er det dog værd 

 at lægge Mærke til, at Biisgen angiver, at en Eg med 2 m Tvær- 

 maal kun var 150 Aar gammel. 



I Parker og Lystskove plantes en Del fremmede Ege, især amerikanske 

 som Q. rubra og Q. coccinea (OGP. 1915 — 16). 



Lit.: Hauch (fcOppermann: 271. O. G. Petersen 1906 : 82, 1908:315 — 

 324; 1916: 118. Prytz i Salmonsens Lexikon. Schneider 1: 196, 197. 

 Vaupell 1863: 125. 



(Eug. W.) 



